6 R COLLETT. OREOCINCLA VARIA OG AEGIALITIS ALEXANDRINUS. 



Briinnich i dennes „Or nit ho lo gi a bore al is" (p. 77, Appendix), 

 denne Gang efter et Exemplar fra Danmark (Endrupholm norden- 

 for Ribe). Brunnich's Beskrivelse, der er temmelig udførlig, udviser, 

 at han har havt et Exemplar i Høstdragt for sig; imidlertid er 

 allerede hans Beskrivelse af Halefjærenes Farve fuldkommcn til- 

 strækkelig til at adskille den fra begge vore øvrige nordiske Arter ', 

 og han henfører den ogsaa uden Betænkning under Hasselquisfs 

 Art, Charadrius alexandrinus. 



I 12te Udgave af «Systema naturae" (17GG), der ufor- 

 andcrligen bør ansees som Udgangspunktet i vor zoologiske No- 

 menclatur, gjengiver Linné under Arten Charadrius alexandrinus 

 (p. 253) først sin tidligere korte, efter Hasselquist udkastede Dia- 

 gnose, og tilføjer dernæst en ny efter Briinnich; efter derpaa at 

 have opgivet som Artens Hjem Ægypten (med tilsyneladende Over- 

 seen af, at Briinnich havde beskrevet sit Individ fra Danmark), 

 gjengiver han endelig et yderligere Uddrag af Brunnich's Beskri- 

 velse, hvori væsentlig omtales Halefjærenes og Vingefjærenes Farve, 

 foruden det sorte Næb og Fødder. Selv om der altsaa kunde op- 

 kastes Tvivl om, hvilken Art Hasselquist har havt for sig, (en 

 Tvivl, som, efter hvad ovenfor er anført, forekommer mig ganske 

 uberettiget), er det klart, at Linné, der ikke kj endte Arten person- 

 ligt, har udkastet sin Beskrivelse for den overvejende Del efter 

 Brunnich's danske Exemplar, om end Artens Habitat (ved en 

 Forglemmelse) alene er hentet fra den første af de 2 Kilder. 



1 „Iiectrices intermediae 4 e fusco nigricanles; 1. 2 ulrinque candidae; 3. 4 utrin- 

 que sordide albae apicibus fuscis" Saavel Aeg. hiaticulå, som Aerj. curonicus have 

 alle de ydré Halefjær hvidspidsede. 



