10 



M. FOSLIE. OM NOGLE NYE ARCTISKE HAVALGER. 



Denne fonn skiller sig fra P plantaginea fonna a ved sit 

 smale løv og bitraadenes større længde. — Hos de største af de 

 indsamlede eksemplarer har løvet en længde af 35 cm. og en 

 bredde af mm. Fuldt udviklede (zoosporangiebærende) eksem- 

 plarer varierer mellem 1G— 35 cm. længde og 2—6 mm. bredde; 

 almindeligst er omkring 20 cm. længde og 4 mm. bredde. Farven 

 er meget lysere end hos hovedformen, men dette har muligens 

 sin grund i de lokale forhold (cfr. hvad som er anført under 

 Polysiphonia Schubelcrii) . 



Eksemplarer med enrummede zoosporangier fandtes i august. 

 Med hensyn til form og anordning svarer disse til hovedformens, 

 men bitraadene er flere mm. længere end hos denne. 



En til P. plantaginea /? linearis modsvarende form harThuret 

 beskrevet fra den franske kyst (P. plantaginea var. Cruoria Thur. 

 mscr. in Le Jol. List. d. Alg. p. 70). Den synes dog ikke at 

 opnaa den længde som /? linearis, og farven er noget forskjellig. 



P. plantaginea /? linearis var meget almindelig ved Ilussemark 



1 Porsanger-fjord, paa 2 — 4 favnes dybde, fæstet til smaa stene 

 og sneglehuse sammen med Polysiphonia Schiibelerii. 



Gen. Chætomorpha Kiitz, 

 Phyc. germ. p. 203. 



Ch. septeutrionale n. sp. Tab. II. fig. 3. 



Ch. lilis rigidis, obscure viridibus, leviter intricalis; cellu- 

 lis 100—130 ix crassis, diametro subdnplo ad Iriplo longioribus. 



Hab. ad Gjesvær prope Nordkap in freto „Vasilien", in fundo 

 8 12 orgyas alto. 



Cellernes tykkelse varierer mellem 100 og 130 [j., almindeligst 

 110, længden l 3 / 4 — 3 gange større end bredden, almindeligst er 



2 — 2'/ 2 . Den synes at staa nærmest Chætomorpha baltica Kiitz. 

 (Phyc. germ. p. 203), men skiller sig fra denne ved cellernes større 

 længde. Chlorophylstrukturen kan jeg ikke med bestemthed an- 

 give, da arten er beskreven efter tørrede eksemplarer, men den 



