Om Attractionen mellem to Cirkelperipherier. 



Af 



0. Pihl. 



(Hermed 1 Planche). 



Som bekjendt kan man af den almindelige Lov for Fjernvirk- 

 ninger mellem to Puncter udlede den Lov, at to Legemers Fjern- 

 virkninger er omvendt proportional med Qvadraten paa Afstanden 

 mellem Legemernes Tyngdepuncter — naar disse Afstande ere 

 betydelige i Forhold til Legemernes Udstrækning. Betragter man 

 deri mod to Legemer, hvis Afstand ikke er betydelig i Sammen- 

 ligning med deres Dimensioner, da holder nævnte Lov ikke Stik. 



Skjønt denne Sags Theori er fuldstændigt bearbeidet, saa er 

 dens Anvendelse paa de concrete Tilfælde dog som oftest for- 

 bunden med store Vanskeligheder, forsaavidt som de nødvendig- 

 gjøre saa besværlige Regneoperationer, at disse mangen Gang ved 

 den forhaandenværende Leilighed blive ligefrem uoverkommelige. 

 Desuagtet har den, saavidt mig bekjendt, aldrig været gjort til 

 Gjenstand for en Bearbeidelse til Lettelse af den nævnte Vanske- 

 lighed, og det synes overhovedet, at hvad der i Virkeligheden paa 

 dette Felt er bleven undersøgt, udenfor hvad maa betragtes som 

 generelle thcoretiske Undersøgelser, er meget ringe og begrændset, 

 og det uagtet mange physicalske Spørgsmaal ikke lade sig løse 

 uilen nøie Kundskal) til de heromhandlede Forhold. 



De enkelte Moleculers Fjernvirkninger paa hverandre variere 

 vistnok omvendt proportionalt ved deres respective Afstandes 

 Q vad r at er; men tleraf følger netop, at disse Virkninger mellem 



Vid.-Selsk. Forh. 1881. No. 17. 1 



