Slægten Latrunculus, Giinth., og dens 

 nordiske Arter. 



Af Robert Collett. 



I December 1834 bavde den tidligt afdøde Naturforsker P. 

 Stuwitz i Nærheden af Bergen fundet et halvt Snes Individer af klare 

 Smaafiske, henhørende til tvende forskjellige Arter af Familien 

 Gobiidae, Owen, hvilke efter hans Død fandtes opbevarede paa 

 Bergens Musæum. I 1844 bleve disse første Gang udførligt be- 

 skrevne af v. Diiben & Koren i Kgl. Yetensk. Akad. Handl. p. 51 

 og benævnede Gobius Stuwitzii og Nilssonii, efterat de dog tidli- 

 gere samme Aar vare under midlertidige Navne og uden nøjere 

 Beskrivelser nævnede af de samme Forfattere i et Brev, der ind- 

 førtes i Ofv. af Kgl. Vet. Akad. Forh. forMaj 1844. 



Hvad der fornemmelig var iøjnefaldende ved disse Arter, og 

 som foranledigede, at de i lang Tid bleve antagne for de spæde Un- 

 ger af store og ubekjendte Former, var deres Legemers fuldkomne 

 Transparents ; at de ikke kunde være Yngelen af nogen af de hidtil 

 bekj endte Gobier, var indlysende alene af deres forholdsvis bety- 

 delige Størrelse, idet de begge havde en Længde af næsten 2 

 Tommer, og saaledes forlængst vare naaede ud over den Periode, 

 hvori de øvrige bekj endte Arter fra Scandinavien ere transparente. 



Hvad der fremdeles skilte de tvende nybeskrevne Arter fra 

 alle de øvrige, var Straaleantallet i den første Dorsal. Medens 

 dette hos vore øvrige Gobier uforanderligen er 6, fandtes det hos den 

 ene at være 5, hos den anden endog blot 2. Fremdeles var dét 

 hele Legeme tilsyneladende ganske nøgent, og Siderne blot for- 

 synede med bølgeformige Tverfurer i Muskellagene, medens alle 

 andre Gobier ere beklædte med fastsiddende Skjæl. 



Vidsk.-Selsk. Forhdl. f. 1872. 1 



