49 



er forlænget, treleddet og med et meget langt første Led. Heri 

 stemmer den overens med Brady's Slægt Delavalia, men daMund- 

 delene for denne sidstnævnte Slægt ikke ere kj endte fuldstændig, 

 vover jeg ikke at henføre den efterfølgende Art fra Christianiafj or- 

 den til hin Slægt, men foretrækker at stille den under Stcnhelia. 



Stenhelia lon gi c a u da t a, Boeck, n. s. 



Pandehornet er forlænget, paa Enden besat med tvende 

 smaa Børster i smaa Indsnit. De øvre Følere ere mere for- 

 længede end hos den typiske Art. Det første Fodpars indre 

 Gren er kortere end den ydre, idet det første Led er meget kort 

 og de tvende sidste Led ikke ere adskilte. Det sidste Fodpars 

 Grundled er lidet udvidet indad og der forsynet med tre lange 

 Børster. Endepladen er oval. Gaffelleddene ere meget forlængede, 

 smale, omtrent saa lange som Halens tre sidste Led tilsammen. 

 Længden er kun h mn \ Farven er hvid med et gult Anstrøg over Halen. 



Gen. III. Anicira. Boeck 1864. 



Til denne Slægt, hvis øvre Følere ere otteleddede, hvis 

 nedre Føleres Bigren er kort, enleddet, samt hvis Kindbakkers 

 Palpe ogsaa er kort, enleddet, og hvis fire første Fodpars Grene 

 ere treleddede, henregner jeg en meget liden Art fra Christiania- 

 fj orden. 



A fli e i r a p a r v a , Boeck , n. s. 



De øvre Følere ere meget korte og tykke, det andet Led er 

 ikke saa langt som tykt, og kun ubetydeligt længere end det tredie. 

 De tre første Endeled ere neppe saa lange som tykke. Paa det 

 første Fodpars indre Gren er det første Led meget kort, saa at 

 det neppe er længere end det følgende Led. Det femte Fodpars 

 første Led er indad kun lidt udvidet og besat med to Børster paa 

 den indre Rand og med to i Spidsen, hvoraf den ene er lang. 

 Endepladen er meget forlænget, krummet og besat med tre til fire 

 Børster paa den indre Rand og med to paa Enden. 



Vulensk.-Selsk. Fo\Y\. 1872. 4 



