63 



Denne Beretning, enten den hviler paa et historisk Grundlag, 

 eller den er et Digt, viser, at man i Middelalderen antog Odin at 

 være kommen fra Mellemasien. 1 



Med Forholdene i Oxuslandene stemme ogsaa følgende Yttrin- 

 ger i Ynglingasagas 2det Cap. overeens: 



„Landet østenfor Tanaqvisl i Asien kaldtes As al and eller 

 A s ah e im ; men Hovedborgen, som var i Landet, kaldtes A s g a ar d. 

 I denne Borg var en Høvding ved Navn Odin, og der var et stort 

 Offersted. Det var Skik der, at 12 Tempelgoder vare de ypperste 

 Goder, som baade skulde raade for Offringerne og dømme Mænd 

 imellem. Disse kaldtes Diar eller Drottner, og dem skulde alt 

 Folket vise Tjeneste og Lydighed." 



Denne Skildring passer fortrinlig vel til Tilstanden i Bukhariet 

 i Oldtiden; thi Bukharie betyder Tempelland, af det oiguriske 

 Bukhar, som betyder Tempel. Landet var nemlig i Oldtiden op- 

 fyldt af Templer. 2 



Naar Snorre nævner tolv Tempelgoder som de ypperste (æztir), 

 forudsætter dette, at der ogsaa var andre underordnede Goder, en 

 Rangforskjel, som ikke kjendtes i Norden, men som passer fortrinlig 

 vel til Forholdene i det buddhistiske Mellemasien. 



(af Sanskrit: Stupa), byggede i Kuppelform, belagte med en blank poleret Stucco, 

 enkelte Gange endog forgyldte. De vare og ere tildeels endnu i sin forfaldne 

 Tilstand indtil 60 Fod heie, ligge paa Heide r og have havt paa Toppen snart et 

 lidet Spir, snart en parasolformet Forziring og prydedes derbos i Almindelighed 

 med flere Flag. En saadan i flere Miles Afstand seet Kuppel sammenlignes 

 meget passende med en blank poleret Hjelm med Knap eller Busk oventil. At 

 de saae den bænge i Luften, passer ogsaa i optisk Henseende godt; thi Lysre- 

 flexen fra det blanke Monument maatte hindre Øiet fra med det Samme at 

 opfatte Billedet af den Heide, hvorpaa det laa. 



1 Didhen sigter ogsaa den svenske Konge Svegders Reise for at komme til God- 

 heim, udviklet i Vid.-Selsk. Forhandl. 1863, S. 89 flg. 



■ I en Anmærkning til Relation du voyage de Khéou a 1'ouest de la Chine au 

 commencement du XIII»"* siecle, pai- Panthier (Journ. Asiat. VI. Serie, T. IX. 

 p. 60 — 67) heder det: „la Petite Boukharie était autfefois remplie de temples 

 consaerés au culte de Bouddha, qni y était florissant; d'ou lui est venn le nom 

 ouigour de B o u k h a r, qui signifie temp le dans cette langue." 



