Bemærkninger om Formelen for Høidemaaling 

 med Barometer. 



Af 



C. M. Guldberg. 



(Foredraget i Mødet den 7 Juni 1872). 



Uagtet de Love, hvoretter Naturens Kræfter virke, i sin op- 

 rindelige Form ere meget enkelte, saa leder i Almindelighed Na- 

 turens Fænomer til saa sammensatte Funktioner, at de i de fleste 

 Tilfælde unddrage sig en exakt Behandling. Man maa derfor nøie 

 sig med enten at behandle Fænomenet i en ideal Tilstand, idet 

 man bortser fra de mindre væsentlige Virkninger, eller ogsaa, der- 

 som alle Omstændigheder skulle tåges i Betragtning, at anvende 

 Tilnærmelsesformer, der ere grundede paa Eækkeudviklinger. 

 Men i sidste Tilfælde maa man medtage alle Virkninger af samme 

 Orden ; undlader man dette, saa ville de anbragte Korrektioner kun 

 være af ringe Betydning, og det er da mere rationelt at anvende 

 Formelen for den ideale Tilstand. Det er en saadan Mangel paa 

 rational Fremgangsmaade, som man ofte Ander anvendt ved den 

 sædvanlige Barometerformel, og hvorom jeg her skal udtale mig. 



Naar man betragter Atmosfærens Ligevægtstilstand, en Lige- 

 vægt, som i Virkeligheden ikke linder Sted samtidig overalt, men 

 tyg i det Store tåget altid er tilstede, maa man betragte Jorden 

 som en Rotationsellipsoide, der roterer om en fast Axe og er om- 

 given af en Atmosfære sammensat af forskjellige Gasarter. 



De Kræfter, der optræde virkende paa en Gaspartikel i At- 

 mosfæren, ere da: Ellipsoidens Tiltrækning, Centrifugalkraften og 

 Atmosfærens Tiltrækning. 



De Aarsager, der betinge Atmosfærens Tæthed, ere Trykket, 

 Temperaturen og Blandingsforholdet af de forskjellige Gasarter, 

 hvoraf betragtes: Sttrstof Krrelstof, Vanddawp og Kulsyre. De 



