121 



øvrige tilstedeværende Gasarter ere af saa ringe Mængde og af 

 saa variabel Gehalt, at de ikke kunne komme i Betragtning, hvilket 

 ogsaa fremgaar af de etterfølgende Beregninger over Kulsyrens 

 Indflyclelse. 



Førenu vi gaa over til at undersøge Virkningen af de for- 

 skjellige Kræfter og Aarsager, bør vi bestemme den Grad af Nøi- 

 agtighed, som Formelen skal tilfredsstille. Kaldes Jordens Excen- 

 tricitet e, saa er: 



£ = 0,082; 



denne Størrelse ville vi betragte som en liden Størrelse af første 

 Orden, og saa ville vi medtage Størrelser af anden Orden, hvorved 

 altsaa Feilen kan blive af tredie Orden, og mindre end eller 

 1*0 pro cent. 



Forholdet mellem Ellipsoidens Volum og Volumen af enKugle, 

 hvis Diameter er Jordens Omdreiningsaxe, er lig: 



1 + s 2 = 1,00667; 

 følgelig er Forskjellen mellem Ellipsoidens og Kuglens Tiltræhiing 

 en liden Størrelse af anden Orden. 



Er Jordens Vinkelhastighed o, dens midlere Radius r , Tyng- 

 dens Acceleration g, saa er Centrifugalkraften paa en Masseenhed 

 ved Breddegraden 9 lig r o 2 cos 9, og Forholdet mellem Centri- 

 fugalkraften og Tyngdekraften er: 



2 



Æ cos 9 = 0,0034 cos 9 ; 



denne Størrelse er altsaa af samme Orden som Ellipsoideformens 

 Virkning. 



Et Punkt i Afstanden h fra Jordens Overflade tiltrækkes med 

 en Kraft "^føy naar J° r( ^ en betragtes som en Kugle. Beregnes 



nu Forskjellen mellem Tiltrækningen paa Overfladen og i Høiden 

 h, og udtrykkes denne Forskjel i Dele af g 9 saa findes: 



for h = 1000 Meter; h= 10 000 Meter; h= 100 000 Meter 

 0,0003; 0,0031; 0,0317; 



Tiltr tekningens Forandring med Høiden er altsaa for midlere 

 Høider af samme Orden som Centrifugalkraften og Ellipsoidef ormen. 



