137 



turen t og Forbindelsens Sammensætnings Forhold. Ved Bissocia- 

 tionen er Sammensætningen uforandret, og man har derfor kun at 

 betragte en Ligning mellem Trykket og Temperaturen: 



P = 9 (0- 



Det er denne Ligning, som er bestemmende ved Dissociationen, 

 i og hvorpaa Bestræbelserne bør gaa ud. At bestemme Dissociations- 

 graden er isaafald let; men det har forekommet mig, at man ikke 

 har været tilstrækkelig opmærksom paa denne Side af Sagen, især 

 hvor der handles om gasformige Legemers Dissociation, og jeg har 

 derfor her villet nærmere paavise dette. 



1°. Forbindelsen er fast, den ene eller begge Best anddele gasformige. 



Af Ligningen p = (p (t) fremgaar, at der hersker en vis Tem- 

 peratur t Q , hvor p er Nul ; ved denne Temperatur begynder Dissocia- 

 tionen; med stigende Temperatur tiltager Trykket, og man obser- 

 verer altsaa til enhver Temperatur Maximumsspændingen p, som 

 den udtraadte Gas kan have. Den Mængde, der er udtraadt af 

 Forbindelsen, afhænger af de ydre Orastændigheder; man kan frem- 

 bringe en fuldstændig Dissociation ved en hvilkensomhelst Tempe- 

 ratur høiere end t . Tænker man sig det hele indesluttet i en 

 Cylinder forsynet med et Stempel, saa vil ved Stemplets Opgang 

 Spændingen formindskes; en ny Mængde dissocieres, indtil atter 

 Spændingen har naaet den til Temperaturen svarende Værdi p. 

 Lader man derimod Stemplet gaa ned, saa sammentrykkes Gasen, 

 Spændingen stiger; Følgen heraf er, at en delvis Eekombination 

 Ander Sted, indtil Gasens Spænding atter er sunken til p. Disso- 

 ciationsgraden afhænger i dette Tilfælde af det samlede Volumen; 

 man behøver blot at beregne, hvormeget Gas befinder sigiRummet. 

 Antages, at Bestanddelene følge Loven for permanente Gasarter eller: 



pu — BT, 



hvor u er Volumen af 1 Kilogram, og T= 273 + 1 er den absolute 

 Temperatur og R en Constant, udtrykt ved følgende Formel, naar 

 d betegner Gasens Tæthed i Sammenligning med Luft ved 0° og 

 760™ Tryk. 



r» 29,27 



