173 



været "i Følge med dem. Disse 3 Beretninger skal jeg nu gjen- 

 nemgaa i den Orden, hvori de ere komne mig ihænde. Capt. J. 

 Altmann, Fører af Jagt „Elvine Dorthea", tilhørende Consul 

 Joh. Berger i Hammerfest, har i 20 Aar befaret Farvandet Øst 

 for Spidsbergen, uden nogensinde at fin de det saa isfrit som iaar. 

 Den 26de Juli om Morgenen gik han Seil fra Ryk-Yses-Øer og 

 styrede mod Sydvest mod endel Is, som laa henimod Isfjeldene paa 

 Østsiden af Edge Øen (Stans Forland) i Vest for Ryk-Yses-Øerne. 

 Om Aftenen styrede han derfra mod ONO for en svag sydlig Vind. 

 Om Natten tiltog Vinden og Luften blev tykkere, der seiledes 

 OtN omtrent 9 Mile, hvorpaå Coursen forandredes til Nord. Ingen 

 Is var at se, førend man om Aftenen fik Øie paa enkelte store 

 Isfjeldstykker og lagde Mærke til, at Våndet blev lysere. Man 

 antog da at være i Nærheden af Land, men kunde intet se paa 

 Grund af Snetykke. Den samme Cours vedligeholdtes til om Mor- 

 genen den 28de, idet Vinden fremdeles var sydlig med Snebyger 

 men flau. Da fik man se „det saakaldte Gillis-Land" og peilte 

 den høieste Pynt af Landet i NOtN. Coursen forandredes atter, 

 og man styrede mod den synlige Del af Landet. Eftersom man 

 kom op mod samme, klarede Veiret mere af, og man fik se Land 

 paa flere Punkter, som strakte sig østover. Coursen holdtes frem- 

 deles paa det høieste af Landet. Om Formiddagen Kl. 10 var 

 man 1 / 2 Mil derfra. Her mødte en Iskant, som fulgtes østover. 

 Den følgende Dag, den 29de Juli, seilede Altmann for en flau 

 Vestenvind og i taaget Veir østover mod den østligste Pynt, som 

 kunde sees. Da han ikke kunde se noget Land østenfor denne 

 Pynt -(undtagen en liden 0, som er aflagt paa hans Kartskitse), 

 begyndte han atter at krydse vestover langs Landet. Den 30te 

 fortsattes Krydsningen for en frisk Kuling af Syd med Skaadde 

 langs Landet vestover. Kl. 4 Ettermiddag klarede Luften af, og 

 „Vestre Pynt" peiledes i- NV. Altmann vendte da og stod ind 

 under Land mod et Sund og seilede ind saa langt, han kunde 

 komme for Fastisen, som laa der. Medens Baadene vare ude paa 

 Fangst, fortsattes Krydsningen gjennem fordelt Is mod Vestpynten. 

 Da man kom længere frem, fik man atter et bredere Sund, hvor- 



