182 



østligste og styredes deretter i omtrent V 2 Mils Afstand østenfor 

 denne mod Nord og deretter mod Nordvest langsmed den faste 

 Iskant, der fra denne strakte sig først i Nordvest, deretter i 

 Vest til Nord og tilsidst i Nord. Man seilede saaledes med Landet 

 synligt i Syd for sig, og idet den faste Iskant etterhvert tvang dem 

 til at holde mere mod Nord. Etter ca. 15 Miles Seilads langsmed 

 Isen, der ved den østlige Del af Kysten strakte sig et Par Mil ud 

 fra Landet, men længere mod Vest dannede en saa hred Made, 

 at de ikke kunde se noget Land, naaede man til Nordkanten af 

 den omhandlede Fastiskant. 



Forinden Fortsættelsen af Reisen nærmere beskrives, skal her 

 oplyses, at Bredden af den østligste større i Nord og Syd ved 

 dens Østkant antagelig var 2 a 3 Sømil. Mellem Bjørnøen og 

 Gillesøen (Benævnelserne etter Lieutenant Mathiesens Rids) er der 

 intet Sund, med andre Ord, der cr her ikke 2 Øer. Sydfra ser det 

 vistnok saaledes ud, men fra Nordsiden af forvissede den hele 

 Besætning paa "Freia" sig om, at Kysten gik i Eet. Navnlig bemær- 

 kede man netop i det antagne Sund paa dettes Nordside et Fjeld 

 med en Isbræ mod Nordsiden. Kysten var i det Hele paa Nord- 

 kanten mere vild og brat end paa Sydsiden. Det høie Fjeld paa 

 Sydpynten af Giles-Land saa man ogsaa nordenfra, og tog det sig 

 fra denne Kant endnu mere steilt og imponerende ud. Fjeldet 

 var isfrit. Fra Nord af var dette Fjeld det vestligste Punkt, som 

 kunde sees. „Fastis-Øen" kunde man navnlig ikke se, antagelig 

 fordi Isen strakte sig saa langt mod Nord. Først senere, effcer 

 atter at have seilet om Øgruppen fra Øst mod Vest, hvorom nær- 

 mere nedenfor, kom man under Seiladsen langs Sydkanten til at 

 se Fastis-Øen. Under den hele Reise fra Østkanten af Landet vest- 

 over langs Nordkysten var der i Nord aabent Vand og ingen tast 

 Iskant at oine til nogen Side, uden langsmed Landet og udfra dette. 

 Derimod var der en Uendelighed af Grundise, af hvilke tiere vis- 

 selig havde en Høide af Lndtil mo Alen. og fra disse faldt der 

 jevnlig med stort IJrag og Hulder storre Stykker af og aed i Soen. 

 Enkelte Grundise vare indtil '/ 4 Mil lange, og har de aldrig forhen 

 seet noget lignende. De beskrive Seiladsen, som foregik tildels 



