183 



imellem* og nær under disse Iskolosser, som meget uhyggelig. Der 

 gik ikke nogensomhelst Tungsø eller Havsø der, uagtet de ved 

 sin Seilads østover igjen havde en Storm af Nordost. Fra denne 

 fuldstændige Mangel paa Havsø kan dog intet sluttes om Nærhed 

 af Land eller fast Iskant, da Grundisen i ethvert Fald vilde have 

 brudt Søgangen. Efterat være kommen til den før nævnte Nord- 

 kant af den faste Is ud- og nordfra Kysten, styrede man langs denne 

 Iskant, som da gik i Sydvest, og fik da efter flere Miles Seilads 

 Øie paa Vestkysten af det omseilede Land. Dette er det samme, 

 som de have seet forhen fra Spidsb ergen af. Iskanten strakte sig 

 ud nogle Mil fra Landet og saaledes, at den bøiede sig i en stor 

 Bue mod Syd og deretter atter gik mere nordlig under Seiladsen 

 vestover. Isen strakte sig saa langt, Øiet kunde naa mod Syd, og 

 maa denne Is være den samme, hvis Sydkant de senere fulgte fra 

 „Giles"- og „Fastis-Øen u over mod Stans-Forland. Ved at følge 

 Isens Nordkant kom man ud for Aabningen af Hinlopen Strædet, 

 som var tillukket af denne Is, og var man saa nær, at man fulcl- 

 kommen tydelig kunde se og gjenkjende — dette var den 3die 

 August — Cap Torell og Thumb Point udenfor Hinlopen- eller Nord- 

 strædet, som vore Søfolk gjerne kalde dette Sund. Her udenfor 

 var det saaledes, man befandt sig den 4de August. I Nord for sig 

 havde man da en stor Mængde med Grundis og clerhos Iskant, 

 saavidt man kunde se overalt mod Nord. I den aabne brede Rende. 

 der muligens skyldes en her løbende stærkere Strømning, havde 

 man saaledes seilet. Den 4de August sprang der imidlertid op en 

 stærk Storm af Nordost, og det gjaldt saaledes at klare den faste 

 Iskant sønclenfor, hvorhos man var bange for, at større Ismasser 

 kunde brækkes paa Nordsiden og Fartøiet knuses mod Isen i Læ. 

 Man besluttede derfor at søge tilbage samme Vei østover, hvorfra 

 man nys var kommen. Dette gjordes den 4de August. Det er en 

 Feil af Journalens Fører, naar det hedder, at man nu styrede i 

 „SSV og V mod Storfjordstrædet". Kursen holdtes derimod Øst 

 til Syd, og med denne Kurs kom man efter henimod et Døgns 

 Seilads i klart Veir og med stærk Bør tilbage til den østligste 

 mindre i den nyopdagede Øgruppe. Man styrede fra Kap Torell, 



