188 



paa Land- eller Vaiid-Pele, hvis Existentse ikke er ganske sikkert 

 constateret ved ordentlige geografiske Undersøgelser. Situations- 

 tegningen paa Kartet beror for største Delen paa den Fortolkning, 

 som jeg har kunnet give Altmanns Fortoninger, i Forbindelse med 

 Johnsens Kart og andre Beskrivelser. Oplysningerne om Landets 

 Form ere lidet fnldstændige og tildels modsigende, saa at jeg ingen- 

 lunde venter i dette Stykke at have truffet det Rette. Af de paa 

 Kartet aflagte Courser er det kun Johnsens, der kan ■ ansees for 

 ganske rigtig, da den er afcopieret efter Hansens Kart. Altmanns 

 og Nilsens Courser har jeg søgt at atsætte efter Journalerne og 

 Beskrivelserne saa godt, det med de mindre fnldstændige Opgaver 

 har ladet sig gjøre. 



Med Hensyn til Navnet paa det nye Land bemerkes, at Navnet 

 Gillis-Land vistnok er bleven gjængs blandt vore Ishavsfarere, men 

 ikke kan gjøre Fordring paa at bibeholdes, da Gillis-Land ifølge 

 Gillis's egne Opgaver er at søge længere mod Nord, omtrent 100 Kvart- 

 mile i Nordost eller Øst for Nordostpynten af Spidsbergens Nordost- 

 land. Heuglins og Zeils Berettigelse til at give Landet Navn efter 

 Kongen af Wiirtemberg kan ikke hævdes, efterat det er paavist, 

 at Norske Skippere tidligere gjentagne Gange have seet Landet og 

 endog, som Carlsen, været ganske i Nærheden deraf. Naar jeg 

 paa mit Kart har benævnt Landet Kong Karl Land, saa er dette 

 til Minde om Norges og Sveriges Konge Carl den Femtende, i 

 hvis sidste Regjeringsaar Landet blev opdaget, i det samme Aar, 

 i hvilket Norge feirede sin tusindaarigc Tilværelse som samlet Rige, 

 hvorom ogsaa „Haarfagrehaugen", Landets høieste Tinde; erindrer 

 ved sit om Rigets Stifter mindende Navn. 



