317 



se Tidskr. f. Philol. VIII, 180 f. Den af Wimmer, V. Thomsen og 

 mig givne Læsning og Tolkning af sidstnævnte Indskrift støttes ved 

 Valsfjord-Indskriften. fEWAn er = got. pius Træl, oldeng. peoiv, 

 oldhøitydsk deo (kun I Navne). I Oldnorsk har Ordet, som af 

 mig paavist, holdt sig i den regelret tilsvarende Form pér som 

 sidste Led af Navne, f. Eks. Eggpér, Hjdlmpér, Sigpér. 1 I Aar- 

 bøger f. nord. Oldk. 1870, S. 214 tror jeg at have paavist, at 

 I^EWAr, hvoraf pér, er oprindeligere end got. pins ved Bibeholdelse 

 baade af det korte e ogaf w; den fællesgermanske Form er pewa-s. 

 Formen PEWAr godtgjør efter min Mening ogsaa, at A foran r ikke, 

 som Gislason antager, er indskudt; ti hvis Stammens udlydende a 

 tidligere havde manglet i Nomin. Ent., saa maatte w umiddelbar 

 foran Nominativsmærket være blevet til w, ligesom i Gotisk, og 

 Indskydelsen af a mellem u og r eller s vilde være uforklarlig. 



Sidste Ord blev af Adj. Rygh første Gang, han undersøgte 

 Indskriften (da flere Runer ellers var ham utydelige), læst GODAGA ; 

 men anden Gang saa han efter sidste A det Tegn, som er gjen- 

 givet Fig. 1 a. Han bemærker derom : „ Jeg finder det mest ri- 

 meligt, at det hele kun er en af de mange Gaarer i Stenen. Skulde 

 det være et Bogstav, maatte det være Undseth holder Teg- 

 net for sikkert at være en Rune; jfr. hans Tegning (b). c har 5. 

 Jeg antager herefter Tegnet for en s-Rune, der mulig har været 

 noget anderledes formet (£ ?) end første S. Jeg læser altsaa 

 GODAGAS. Heri finder jeg Genitiv af et Mandsnavn, hvis Stamme 

 er GODAGA. Vi har da her Sidestykke til den Genitivform af 

 en Hankjønsstamme paa a, som jeg før har paavist i HNABDAS 

 paa Bø-Stenen og som efter min Mening ikke gjennem den til- 

 svarende gotiske Endelse -is som Mellemled har udviklet sig af 

 Crrundformen -asja. Derimod forudsætter den i almindelig Old- 

 nordisk brugelige Genitivdannelse den Form, som vifinde i Bø- og 

 Valsfjord-Indskrifterne. Jfr. Aarbøger f. nord. Oldk. 1870, S. 200 f. 



1 Mulig er pebornum Gul. 115 (Ng. gl. Love I, S. 51) mere end en Skrivfeil. 

 pirr (ti i er vistnok langt) m. Træl Snorra Edda I, 532 og fl. St., Acc. leidi- 

 ptr Haustlong Sn. E. I, 312, pir f. Trælkvinde Rigsjmla 10,11 er dannede ved 

 et andet Suffix end got. pius m., pivi i. 



