324 



opstaaet af en Form pas, der har gjæmt den oprindelige Vokal, 

 der er sænket i got. pos, men som foreligger i sanskr. tas. Paa 

 samme Maade forudsætter da oldn. tvær et tvas i Modsætning til 

 got. tvos. 



2) Andensteds skal jeg søge at godtgjøre, at det r, der i 

 Oldnorsk (sjældnere i Svensk) virker (middelbart) samme Omlyd 

 som i og j, næsten bestandig er opstaaet af s og kun i et eneste 

 Ord kan paavises at være oprindeligt. Deraf tør sluttes, at r i 

 oldn. pær paa den Tid, da Omlyden først indtraadte, ikke udtaltes 

 paa samme Maade som et oprindeligt r. Hvis vi nu, som jeg har 

 søgt at godtgjøre, antage, at Oldnorskens grammatiske Former har 

 sin Rod i det Sprog, som læses i norske Runeindskrifter fra den 

 ældre Jærnalder, og hvis vi fastholde, at det ældste Runesprog ikke 

 kjender Omlyd i Rodstavelsen, saa maa vi slutte, at • r i f» Ar ikke 

 udtaltes med ganske samme Lyd som et oprindeligt r 1 , uagtet 

 dette sidstnævnte var saa nærbeslægtet, at andre Indskrifter med 

 den ældre Jærnalders Runer i enkelte Ord betegne oprindeligt r 

 vec l Y Ok)- a f s opstaaede r udtaltes vistnok med Tungen 

 dirrende ved Tænderne oppe i Munden, medens det oprindelige r 

 mulig udtaltes med Tungen vibrerende mod Ganen. 



3) Stammen pa er her brugt med Betydning denne". Det 

 samme er Tilfældet i Indskrifterne med den længere Rækkes Ru- 

 ner paa Stenene fra Bjorketorp og Istaby, vel ogsaa den fra Gommor, 

 samt i flere, tildels meget antike, Indskrifter med den kortere 

 Rækkes Runer (se mine Bemærkninger i Tidskr. f. Phil. VII. 331 

 og i en Afhandling om Rbk-Indskriften, der vil blive trykt i 4de 

 Dels 4de Hefte af Ant. Tidskr. for Sverige). Da der derimod 

 hidtil ikke er fundet noget Eksempel paa Brugen af Pronomenet 

 stist . A.CCU8. sg* mase. panse for „denne" i de med den længere 

 lia kkes Runer skrevne Indskrifter, saa holder jeg det nu for høist 

 sandsynligt, at det senere brugelige Ord (sdsc, pause) for „ denne" 



i det a'ldste Runesprog endnu ikke havde fagtet si^ som fuldt 

 u.lviklot (jfr. Tidskr. i Philol. IX, 112 f.). 



1 Dette er ligeledeH nævnt som Mulijjlied al* .Jessen Aarl». I. imrd. Oldk. 186U, 

 8. 277 1'. 



