351 



gjorte efter Mynter af Constantin den Stores nærmeste Etterføl- 

 gere, 1 bekræftes, som man ser, ogsaa ved vor Mynt. 



Dennes Præg holder sig, som allerede bemærket, endnu tem- 

 melig nær til Originalen, men det er dog aabenbart, at Stempelskjæ- 

 reren slet ikke har forstaaet Betydningen af det, han etterlignede. 

 Dette viser sig allerede i den Maade, hvorpaa han har gjengivet 

 de to Gudinder med Trofæet paa Reversen, og endnu tydeligere i' 

 Omskrifterne. I dem har han ikke engang gjort nogetForsøg paa 

 at afbilde de romerske Myntomskrifter, som han maa have havt 

 for sig; han har ladet sig nøie med at give noget, som havde en 

 overfladisk Lighed med romersk Skrift. Adversen viser, hvorledes 

 en saadan Efterligningsmaade kunde føre til Brakte atprægene, idet 

 den gav Fantasien frit Løb og aabnede Hum for Forestillinger, som 

 havde en ny, for det romerske Forbillede aldeles fremmed Mening. 

 Bustens Hoved er en ret god Etterligning, 2 men den paa Origi- 



1 Mynten fra Midt-Mjelde er, som Dr. Hildebrand har paavist, Etterligning af et 

 Præg af Valentinian I (364—375; Afbildning af Præget hos Cohen VI Pl. XIII, 

 2). Den fra Gunheim sammenligner han med det hos Cohen VI Pl. XV, 11 

 afbildede Præg af Procopius (365 — 366). Dette Reverspræg benyttedes imidler- 

 tid af flere Keisere i denne Tid, og Forestillingen paa Mynten fra Gunheim stem- 

 mer langt mere, næsten nøiagtigt, med den Form, hvori det forekommer paa en 

 Mynt af Decentius (Cohen VI Pl. X, 9). At denne er den virkelige Original, 

 bliver endnu sandsynligere derved, at Procopius's 1 korte Regjering udelukkende 

 tilhører det romerske Østrige, medens alle hidtil gjorte Iagttagelser tale for, at 

 ved de her omtalte Etterligninger altid Mynter fra Vestriget laa til Grund. — 

 Med Hensyn til Mynten fra Hove forekommer det mig rimeligt at søge dens 

 Grundtyp i det paa Keisermynterne meget almindelige Reverspræg: Keiseren 

 tilhest, med Landsen rettet mod en paa Knæ liggende Fiende (se f. Ex. Cohen 

 VI Pl. VI, 56 [Constantin II], VII bis, 104 [Constans], X, 14 [Decentius]). 

 Forvanskningen vilde vistnok isaafald allerede være temmelig stærk, og det 

 kunde anføres mod Formodningen, at Brystbilledet paa Adversen tvertimotl er 

 en ret tro Gjengivelse af Keiserbusterne paa de romerske Mynter; men denne Ind- 

 vending kan neppe tillægges synderlig Vægt efter den Maade, hvorpaa disse Ef- 

 terligninger idethele synes at være gjorte. Det forekommer mig f. Ex. meget 

 vel tænkeligt, at forskjellige Mønstre kunde være benyttede for Myntens to Si- 

 der, og at Reversen kunde være en Etterligning paa anden Haand. I ethvert 

 Fald er den sidste aabenbart et meget raaere Arbeide end Adverspræget. 



2 Det har ogsaa den sjeldne Eiendommelighed fælles med Magnentius's Mynter, 

 at det mangler Diadem. 



