370 



er den virkelige, sig selv realiserende Villie, idet Villien i samme 

 Grad, som den stræber efter et inden Bevidsthedens Grændser 

 liggende Formaal, uden at være sig dette bevidst, i Virkeligheden 

 stræber udover sig selv og staaer i Strid med sig selv. 



2. Efter Schopenhauer er den nødvendige Phænomenernes, 

 Bevidsthedens Verden altsaa dog et Speilbillede af den i sig væ- 

 rende, frie Villie. Det høieste Trin af denne Villiens Objectivation 

 er den menneskelige Selvbevidsthed, der saaledes fuldkomnest af- 

 speiler Villiens Væsen. Ogsaa heri synes at ligge* at Selvbevidst- 

 hed og fri Villie ikke kunne være ligegyldige for hinanden, efter- 

 som den Første netop er Villiens fuldkomneste Aabenbarelse, det, 

 hvorigjennem Villien i sit sande Væsen indtræder i Phænomenernes 

 Verden. ; ,Das innerste Selvstbewusstsein", lieder det udtrykkelig 

 (Die Welt als Wille und Vorstellung, S. 416, Leipz. 1819) Jst der 

 Punkt, vvo das Ding an sich, der Wille, in die Erscheinung, das 

 Erkennbare iibergeht, also beide zusammentreffen''. Men naar saa 

 er, naar Selvbevidstheden altsaa er et saadant Grændsepunct mellem 

 Phænomenet og det Isigværende, mellem Nødvendigheden og Fri- 

 heden, saa ligger det meget nær at betragte Selvbevidstheden som 

 et Beviis paa Friheden, som det, der fra Nødvendigheden af viser 

 over til Friheden. Det ligger ogsaa nær, at de Phænomener, der 

 udgaae fra Selvbevidstheden, de bevidste menneskelige Handlinger, 

 netop paa Grund af denne Forbindelse med Selvbevidstheden ikke 

 absolut ligge indenfor Phænomenernes Omraade og ere bundne af 

 disses Lov, men ogsaa idetmindste have Deel i Villiens virkelige 

 Frihed. De selvbevidste Handlinger maae, som saadanne, dog have 

 en Side, ved hvilken de hænge sammen med Frihedens, afPhæno- 

 menloven ubundne Kige. 



3. De menneskelige Handlinger finder nu selv Schopenhauer 

 forsaavidt vesentlig forskjellige fra Dyrenes, som de motiveres ved 

 Erkjendelsens Mellemkomst, endog af abstracte Grunde, almindelige 

 Tanker, og ikke blot af umiddelbare „Reize u . Men deraf følger, 

 mener han, kun en relativ Frihed, nemlig i Forhold til Dvrene; 

 i Virkeligheden „er det abstracte, blot tænkte Motiv en ydre, Vil- 

 lien bestemmende Aarsag ligesaa vel, som det anskuelige, der be- 



