117 



Ved sine regelmæssigt fjærformige Skud og den ligeledes regel- 

 mæssige Anordning af Polypbægerne i 2 alternerende Rader erhol- 

 der denne Art en saa eiendommelig Habitus, at den allerede ved 

 første Øiekast let kjendes fra alle de øvrige Arter af Slægten. I 

 Polypbægernes Størrelse og Form ligner den mest L. dtimosa og 

 navnlig Varieteten robusta, men skiller sig strax ved den særdeles 

 skarpt markerede enkle cirkulære Indsnøring ved Basis og ved det 

 i en temmelig betydelig Afstand fra Basis sig befindende indre 

 transversale Septum. 



Jeg har kun iagttaget denne særdeles vakre Form paa en 

 eneste Lokalitet, nemlig ved Mosterhavn i det Ydre af Hardanger- 

 fjorden paa 90 — 100 F. D., hvor en Del Exemplarer erholdtes fast- 

 heftede til Stammen af Eudendrium rameum, der igjen sad fast 

 paa Oculiner. 



31. F Helium ser pens, Hincks. 



Denne ikke tidligere hos os bemærkede Form synes desuagtet 

 at have en særdeles vid Udbredning ved vore Kyster saavel hori- 

 zontalt som verticalt. Da den imidlertid altid kun er at træffe 

 krybende paa Stammen af andre Hydroider og Polyzoer og des- 

 uden ér af meget ringe Størrelse, kan dens gjennemsigtige, kun 

 lidet over Stammen hævede Smaarør let undgaa Opmærksomheden. 

 Jeg har truffet den paa alle de af mig nøiere undersøgte Lokali- 

 teter fra Christianiafj orden af og indtil Lofoten, paa hvilket sidste 

 Sted den gaar ned til det enorme Dyb af 300 Favne. 



32. Calycella plicatilis (Lafoéa), M. Sars. 

 Denne af min Fader under Benævnelsen Lafoéa plicatilis be- 

 skrevne Form, som Hincks medrette adskiller fra Slægten Lafoéa 

 og henfører til sin Slægt Calycella, har jeg fundet ikke saa ganske 

 sjelden paa større Dybder ved Lofoten, Bodø og Hvitingsø. Paa 

 sidstnævnte Sted gaar den ned til 200 F. 



33. Calycella fastigiata (Campanularia), Alder. 

 Af denne i Polypbægernes Form nærmest ved C. plicatilis 

 staaende for vor Fauna nye Art har jeg tåget Exemplarer kry- 



