128 



52. Die or y ne flextiosa, n. sp. 



(Tab. V. fig. 21—26). 



D eser i pt. Polyparium ex surculis numerosis de stolone repente 

 et rete complexum formante surgentibus constans. Caulis surcu- 

 lorum vix annulatus, subflexuosus, nunc simplex vel ramulis modo 

 parvis lateralibus instmctus, nunc parce diehotomo-divisus. 



Polypi magni, fusiformes apicem surculorum occupantes, ten* 

 taculis circiter 12 longis uniseriatis instructi. 



Gonophori in surculis modo obvii (non in stolone) ad apicem 

 ramulorum lateralium (polyporum rudimentarium) aggregati, race* 

 mum magnum globosum formantes, processu apicali (proboscide) 

 brevissimo et parum extra gonophoros elevato. 



Color polyparii saturate corneus, polyporum albidus. 



Altitudo surculorum majorum 7 n,m . 



Habitat rara ad insulas Lofotenses in prof. 80 — 100 orgyaruin 

 per tubum Sabellæ repens. 



Nærværende nye Art, hvoraf jeg kun har undersøgt en enkelt 

 Coloni, krybende paa et Sabella-Rør fra 80—100 F. D. ved Lofo- 

 ten, adskiller sig strås fra den typiske Art, D. conferta, Alder, ved 

 en temmelig afvigende Habitus af Polypariet, idet de enkelte Skud 

 ikke her vise den regelmæssige oprette Stilling og Stivhed, som 

 characteriserer hin, men ere paa forskjellig Vis bugtede og bøiede 

 i forskjellige Retninger, samt vise ofte ved Siden af de korte late- 

 rale (irene ogsaa en sparsom dichotomisk Deling i enkelte større 

 divergerende Hovedgrene (se Fig. 23). Stammen selv er meget 

 tynd ved Basis og overalt næsten ganske glat eller kun med yderst 

 svage Spor af den hos D. conferta meget tydeligt udprægede Tvær- 

 rynkning. Gronophorerne, som paa den undersøgte Coloni vare til- 

 stede i stor Mængde, ere ordnede i tætte kuglefonnige Klaser paa 

 Huden af de fra selve Stammen udgaaende laterale Grene (de fer- 

 tile Polypider), ikke derimod som hos 1). conferta ved Siden deraf 

 ogsaa paa særegne fra den krybende Stolon udgaaende rudimentære 

 Polypider. Den hos D. conferta langt udover (ionophorklasen frem- 

 ragende med Ncsseheller forsynede mediane Troces ( Proboscis), 

 er lier (se Fig. 24) særdeles kort og kun ved en meget nøie Kxa- 



