130 



55. Myriothela Co eks i i (Arum), Vigurs. 



Anm Cocksii, Vigurs, Rep. Roy. Polytech. Soc. 1849. 

 Spadix purpurea, Gosse, Ann. Nat. Hist. XII, pag. 125. 

 Myriothela phrygia, Hincks, Hist. Brit. Hydr. Zooph. pag. 77, pl. XII, 

 fig. 3 (non Fabr.). 



Det er denne Form, som jeg i min Afhandling: „Bidrag til 

 Kundskab om Dyrelivet paa vore Havbanker" har opført under 

 Benævnelsen Myriothela phrygia som forekommende udenfor Aale- 

 sund i Kanten af Storedybet, 60—80 F. Den nøiere Undersøgelse, 

 jeg senere har anstillet, har vistnok vist, at den er identisk med 

 den under dette Navn af Hincks beskrevne og afbildede Form, 

 men at den derimod er bestemt forskjellig fra den af min Fader 

 beskrevne Myriothela arctiea, som er samme Art som Fabricii 

 LucemaHa phrygia. Den britiske Form, der saaledes ogsaa fore- 

 kommer hos os, maa derfor faa et andet Navn, og da Vigurs synes 

 at være den første, der har observeret den, bør den af ham an- 

 vendte Artsbenævnelse Coclcsii bibeholdes for nærværende Art. 

 Den skiller sig bestemt fra den rette Myriothela phrygia, Fabr. 

 (= M. arctica, M. Sars) ved sin forskjellige Tilheftningsmaade og 

 derved at Gonophorerne ere fæstede til og mellem særegne, mere 

 eller mindre tydeligt forgrenede Fortsatser, forsynede med lignende 

 capitate, med Nesselceller spækkede Tentakler, som det øvre co- 

 niskt tilløbende Parti af Polypen. 



56. Sy ne or y ne cximia (Coryne), Allm. 



Et Par Exemplarer af en Corynide, som i Polypariets almin- i 

 delige Habitus nærmest synes at svare til denne tidligere kun ved 

 Englands Kyster observerede Art, toges ved Bodø paa 80-100 1 

 F. D. fastheftet til Oculiner. Polypariet er af en særdeles mørk 

 hornbrun Farve og viser kun høist utydelige Ringe. Polyperne I 

 havde kun meget faa Tentakler og vare forholdsvis usædvanlig 

 smaa, hvilket dog kan skyldes Contractionen ved Spiritusens Ind- 

 virkning. 



