153 



i Lesjelj eldene; ved flere af de sraaa Serpentinfelter her optræder 

 Serpentinen i Leieform, idet den ligger som et mægtigt Lag i de 

 omgivende Glimmerskifere eller Gneiser. Ved Olstadgruberne i 

 Lesjehorungerne, der ligger ikke langt fra de leieformige Serpen- 

 tinfelter, er Serpeatinens Forekomst sikker gangformig, hvilket 

 viser, at de andre Serpentiner her, om de end ligger som de om- 

 givende Skifere, dog neppe er samtidige. med disse; thi den krom- 

 førende Serpentin ved Olstadgruberne kan ikke opfattes som dannet 

 under Forhold, forskjellige fra dem, under hvilke de andre nær- 

 liggende Felter dannedes. Bergmester Sinding bemærker om Ser- 

 pentinen ved Olstad, at dette er det eneste ham bekj endte Tilfælde 

 i disse Fjelde af nogen Betydenhed, hvor Krommalmen ei afgjort 

 optræder med Leieform. 



Serpentinfelterne har en eiendommelig rødligbrun Farve, hvor- 

 ved de .ofte paa lang Afstand kan erkjendes som bestaaende af 

 Serpentin; denne Farve er vel Aarsag til, at saa mange Navne i 

 Serpentinfelterne begynder med Rød, saasom: Rødkjern, Rødham- 

 meren, Rødkletten, Rødhoug o. s. v.; ved Havet har man Navnet 

 Rødholmene og i Nordland Rødø. Serpentinen selv har som oftest 

 en mørk Farve, men i Dagen bliver den rødbrun og deraf Farven 

 paa Fjeldene. Denne Farve træder saa meget mere iøinefaldende 

 frem. som Serpentinfelterne er meget fattige paa Vegetation, da 

 det tungt opløselige Magnesiasilikat ikke er skikket for Plante- 

 væxten. 1 Løssprængte Blokke af Serpentin er hyppig, idet Ser- 

 pentinen let falder i Blokke efter de mange Afløsningsflader, 

 Sprækker og Sletter, hvoraf den er gjennemsat; de samme mange 

 Afløsningsflader og Sletter er vel for en Del Grunden til Serpen- 

 tinfelternes Tørhed, idet Våndet søger ned gjennem Sletterne og 

 Sprækkerne. Alle disse Forhold giver Serpentinkupperne et let 



1 En liden rød Blomst (viscaria alpina) synes dog at trives vel paa denne magre 

 Bund. Jeg har seet den paa mange Serpentinfelter i stor Mængde og frodig; i 

 Asken af dem fandt jeg 8.^4 Procent Magnesia, et Bevis paa, at selv ikke dette 

 tungtforvitrclige Magnesiasilicat modstaar Atmosværilierne. En lignende Iagtta- 

 gelse, om at ^nkelte Planter foretrækker Serpentinfelterne, har jeg seet fra Corn- 

 wallis, hvor en Plante, Erica vågans, skal findes i Mængde paa Serpentinfelterne. ' 



