156 



i 



Mægtigheden af Kromstrengene er meget variabel, idet de 

 kan aftage fra nogle Lagters Mægtighed helt til Forsvinden, og 

 det ved at forfølges en ganske kort Strækning, nogle faa Favne 

 eller mindre. Det er en Følge heraf, at Kromgruberne ikke naa 

 nogen synderlig Dybde. Den nregelmæssige Forekomst gjør Anlæg 

 af Stoller resikabel. I Rødhammeren har man faaet Erfaring for 

 dette, idet Krommalmen i en Grube stod tiere Lagter mægtig, 

 og man da vikle løse Gruben ved en liden Stol. Da Stollen var 

 slaaet igjennem til Gruben, var den mægtige Krommalm forsvunden. 



Krommalmen, af Arbeiderne kaklet „Svartmalm", beholder sin 

 sorte Farve i Dagen; den bliver derved let kjendelig fra Serpen- 

 tinen, der i Dagen faar en rødbrun Farve ved at ligge. Krom- 

 jernstenen har Fedtglands, og ved denne og sin sorte Farve er den 

 ikke vanskelig at opdage paa det i Regelen nøgne, rødbrune Ser- 

 pentinfjeld. Hvor den optræder i smale Strenge, Draaber og Klatter 

 efter et vist Strøg, ser det ud, som om Tjære skulde være baaret 

 og spildt hen over Fjeldet. 



I Gruben paa friskt Brud er det vanskeligere at kjende Krom- 

 jernstenen fra den mørke Serpentin. Skjeidningen er lettest ved j 

 den gamle Malm, der har henligget i Dagen, saa Serpentinen er | 

 bleven brunrød. 



Paa den -ledsagende Planche VI. er fremstillet en Del mindre 

 Profiler fra Kromjernforekomsterne. Som det af Maalestokken sees, 

 er det en Del mindre Forekomster, der fremstilles; imidlertid giver 

 disse Profiler tillige et Billede af Uregelmæssighederne ved Fore- 

 komsterne i det større ved de nu for det meste nedlagte Gruber. Det 

 viser sig af disse Profiler, at Kromjernstenleiestederne kan op- 

 høre i Strøg som i Fald paa mange Maader. Strengene kan 

 kile sig ud, eller de kan dele sig, før de kile sig ud, eller Malmen 

 kan danne allehaandc uregelmæssige Figurer og ophøre i Strøg og 

 Fald nden nogen regelnuessig Udkiling; hyppigt afskjæros Malmen 

 af Sletter; et hyppigt Tilfælde er det, at Kromstrengen sønderfalder 

 i en hel Del Draaber, saaledes som Fig. 1 (fra et Skjærp kaldet 

 Ragge i Feragenfjeldene) og tildels Fig. 2 (fra Kolletoen i Foldalen) 

 viser. Af saadanne Draaber af Kromjernsten kan der ligge en 



