158 



sætter fra de udkilede Ender af Kromstrengene (Fig. 5) neppe 

 være yngre end Kromjernet. Sandsynligt er det, at Serpentinens 

 Sletter dels er yngre, dels er samtidige med Krommalmen. 



Foruden af Sletter er Serpentinen og Kromjernstenen af og 

 til gjennemsat af sværmende Gange af Bitterspat eller Talkspat, 

 der ogsaa ledsages af Asbest, ædel Serpentin og Kromjernsten. 



Serpentinens Grændser mod de andre Bergarter er skarpe, 

 Skifere falder hyppigt ind under Serpcntinkupperne, saaledes som 

 Tttføldet er ved Rødhammeren og Osthammeren. Tronfj eldet kan 

 maaske ogsaa nævnes her, skjønt den allerstørste Del af dette 

 bestaar af Gabbro. 



I Rødhammeren ligger Kisleier 1 i de underliggende Lerskifere, 

 nogle faa Skridt fra Serpentingrændsen. Mao sammenligne Profilet 

 Fig. 11. Man kan ved den korte Vandring tvert over Rødhamme- 

 ren lære at kjende to Ertsforekomster, hvoraf der i vort Land 

 tindes mange: Kro mj era i Serpentin og Kise i Skifer. Efter mine 

 Iagttagelser er det ligesaa urigtigt at anse disse Kisleier knyttet 

 paa en eller anden Maade til Serpentinen, som at anse den krom- 

 førende Serpentin forbunden ved kemiske Overgange til Skiferen. 

 Kisen har her ligesaa lidet med Serpentinen at gjøre, som Krom- 

 jernstenen med Skiferen. Under enhver Omstændighed kan man 

 henvise til Rødhammeren som et Sted, hvor man har Anledning 

 til at se Exempler paa to Erfaringslove : Kisleierne holde sig i 

 Skiferen, Kromstrengene i Serpentinen. 



Faastenen i Tønsæt er en Kuppe, der staar frem af tyndskif- 

 rige Lerglimmerskifere; Forholdet mellem Serpentinen og de un- 

 derliggende Skifere kan sees af Profilet Fig. 10. Serpentinens 

 Ghwndse mod Skiferne er god, og disse sidste bliver ind imod 

 Serpentinen mere krystallinske og fører en sort Glimmer ren ind- 

 kilt. Serpentinen i Kuppel er gjennemsat af Sletter. Kromjern- 

 stenen, der ei- magnetisk, forekommer indsprengt som smaa Korn, 

 hvilke forener sig til en Aare af Ikten Ma^gtighed. 



I \o for Tolgen imellem EQetsieierne og Hødalasæterne ligger 



1 Om «lisse se: Forekomster u! Kise i visse Skifere i Norge, Universitctsp 

 «ram 187.1. 



