234 



des ulige naturlige Beskaffenhed — allerede forlængst udpræget 

 forskjellige Broderfolk. 



Ihvorvel nemlig de danske Archæologer endnu ikke have op- 

 stillet nogen Jernalders Gravgruppe ældre end hin nordisk-romerske, 

 vil det ufeilbarligen komme dertil; thi ellers maatte man forud- 

 sætte baade Muligheden af, at den ældste Jernalders Kultur paa 

 sin baade sandsynlige og naturlige Vei fra Syd mod Nord forelø- 

 bigen er sprungen Danmark forbi — og dernæst at der senere er 

 kommen en speciel Indvandring til Danmark af en nordisk Stamme, 

 som udenfor Dnnmark havde tilegnet sig den stærkt udprægede 

 romerske Karakter. Men se vi hen til, hvad som nylig ved Amt- 

 mand Vedels storartede Undersøgelser er bleven bevist om Jern- 

 kulturens Optræden og trinvise Udvikling paa Bornholm og til andre 

 lignende Oplysninger fra andre Lande, f. Ex. om hine „Wenden- 

 kirchhofe" i Noidtydskland, kan det aldrig betvivjes, at Jern- 

 alderen ogsaa i Danmark er ældre end den ældste af de „sjællanske 

 Begravelser." — 



Som ovenfor sagt vise de norske ældre Jernalders Gravhauger 

 saavel i sin Bygning som i sit Indhold en stadig og jævnt fremad- 

 skridende Kulturudvikling — som jeg tror — af ét og samme Folk. 

 Jeg kan ikke paa noget Punkt i de norske ældre Jernalders Grav- 

 haugers Udviklingsserie se nogen saa pludselig Forandring eller 

 betydelig Omveltning, at den skulde berettige til eller give Grund 

 til at forudsætte en Indvandring af en fremmed Stamme eller af 

 et nyt Folk. Gravfundene give fuldstændigen Indtrykket af en 

 naturlig Yd vikling fremkaldt ved en stedse stærkere sydlandsk 

 hia virkning, — og ihvorvel Antagelsen af, at Jernalderens Kultur 

 oprindeligen er kommen til Norge med en Indvandring, fremdeles 

 er baade meget rimelig og maaske naturligst, er dog denne An- 

 tagelse nu bleven meget mindre nødvendig, efter at jeg ifjor har 

 bevist — foreløbig vistnok kun for en enkelt Landsdels Vedkom- 

 mende — at ogsaa Norge har havt en fuldt udviklet Broncealder, 

 hvorom talrige og karakteristiske, hidtil udkjendte og upaaagtede 

 Grave ere Bevis. 



Saavel Gangen i den nordisk-romerske Kulturudvikling som 



