348 



Denne Penning, den vigtigste af Stangefundets 12 Mynter eller 

 den, hvis Fremkomsttid kan med nogenledes Tryghed bestemmes, 

 er forhen bekjendt ved et eneste Exemplar, fundet i Aaret 1863 

 paa Sandø Kirkegaard paa Færøerne, under samme Omstændigheder 

 som Mynten fra Stange l , cl. e. ved at grave en Grav. Saavel i 

 Advers som Revers ere begge Exemplarer lidt forskjellige fra hin- 

 anden; den fra Sandø er saaledes noget utydelig under Skjoldene, 

 Exerguen sees slet ikke, og Hagebenet paa hver Figurs x\nsigt en- 

 der anderledes end paa den fra Stange. Det nu i Danmark be- 

 roende Stykke, som fremkom i Selskab med mange andre, engelske, 

 tydske, danske og norske Mynter, er i Annaler for nordisk Olclkyn- 

 dighed for Aaret 1863 Pag. 382—384 henført til Magnus den Godes 

 og Harald Haarderaades Fællesregjering, blandt andet formedelst 

 Størrelsen ogVægtfylden (denne = 14,187 Æs == 0,81 Gramme). 2 

 Uantageligheden af samme Tilegnelse er imidlertid forsøgt bevist i 

 Christiania Videnskabsselskabs Forhandlinger for Aaret 1866, Pagina 

 315—318, og saavel Størrelse som Vægt ere ikke anderledes end 

 omtrent som ved mange af Haralds under hans Eneregjering slagne 

 Penninge af slettere Gehalt, til hvilket Slags begge Mynter, den i 

 Danmark og No. 4 fra Stange, maa henføres. Hin opgives at være 

 funden 10—11, — denne har vist sig 10 lødig; begges Gehalt kan 

 ansees for dette 3 , og saaledes forefindes Lødigheden ved flere af 

 Haralds bekjendte mindre gode Penninge. Arbeidsmaaden ved begge 

 Mynter viser ganske hen til den Skole, hvorfra Haralds slette Mynt- 

 stykker gik ud, og aldeles ikke til den ældre i Magnus og Haralds 

 fælles Tid, men den forekommer fordi saameget skulde optages 

 paa Adverserne paa No. 4 og den tilsvarende, noget finere end 

 ellers, medens Ileverserne ikke behøvede en stort bedre Bearbei- 

 delse! (,'iid den ved mange andre af den slettere Sort. Da nu Mynten 

 fra Stange blev antruftet i Selskab med andre norske af samme 

 ringere Alyntslags, med en antagelig lidt yngre end disse (No. T>), 



' 0<;saa denne fandtes paa Kirke^aardcn. 



2 No. 4 fra Stan^cfundet har nrcsten samme Vagt eller 14*186 Æs — 0,80G Grammer. 



3 Ved 1'rove paa Proheerstcnen, hvorved he^e Mynters Lmli^hed er fremkommet, 

 kun intet aldeles sikkert Resultat opnaae.s. 



