351 



værket; de kakles ogsaa Biskopsstave af den forlængst afdøde sær- 

 deles kyndige Numismatiker Devegge i en af ham forfattet, men 

 ikke udgivet nøiagtig Fortegnelse over de i hans Tid bekjendte 

 Mynter fra bemeldte Konge. Der kan da være Tvivl, om Figuren 

 paa hine Mynter betegner en Helgen eller en Biskop, og om man 

 ikke, dengang Magnus regjerede og senere har fremstillet det ene 

 eller det andet Slags afsaadanne aandelige Personligheder afhøieste 

 Værdighed med tvende Biskopsstave istedetfor med een, 1 eller 

 mulig betegne disse i No. 5, hvor Figuren vistnok forestiller en 

 Biskop, at Overdragelsen af Værdigheden til denne er skeet saavel 

 fra Kongens som fra Pavens Side, saaledes som Tilfældet var med 

 de tvende Biskopper, der strax nedenfor omtales. 



Hvad Spidshuen angaar, saa ligner den kjendelig en sædvanlig 

 Biskopshue, og da der er Spor til, at der oventil gaar fra den om- 

 talte Ramme en skråa Streg ned til den øvre Del af Huen, saa 



fremkommer for samme Figuren 



i det Hele, hvorved Ham- 



mens Sidelinie til høire falder sammen med Huens Begrændsnings- 

 linie til venstre. Vistnok skulle, ifølge Lelewel Numismatique du 

 moyen age III Pag. 217, de ældste Biskop shuer eller Mitraer an- 

 bragte paa Mynter have i Vesteuropa havt ved 1050—1060 Figuren 



hvad enten Brystbillederne forestilledes modvendte el- 



ler i Profil, og først senere eller i Midten af 12te Aarhundrede fik 

 Huerne hiin den førstanførte Stilling, men det er dog hverken umuligt 

 eller urimeligt, at man ogsaa tidligere har anbragt Huen paa Hovedet 

 som i Mynten No. 5 2 , istedetfor paa den besynderlige Maade, der 

 angives for den ældste. Ialfald har man vel, i den Tid Mitraen 

 endnu ikke var almindelig, men blev tilstaaet en og anden Biskop 



1 En Fordobling af Biskopsstaven for en og samme Person, men paa en anden 

 Maade end i No. 5, har man cg i franske og tydske Myntpræg, see Lelewel, 

 Numismatique du moyen age I, 185 og III, 217. 



2 I Monnaies scandinaves trouvées a Vevey en Suisse, par Mr. Morel Fatio, Paris 

 1866, Pag. 11 og 12 i det særskilte Aftryk af Revue numismatique, nouvelle 

 serie, tome X. 1865 antager Forfatteren, at flere Mynter i dette omtrent 50 Aar 

 yngre Fund, altsaa fra 1130, der have en modvendt spids Hue, ere episcopale. 



