354 



og længe etterat dette Værk udkom eller indtil Aarene 1820—25 

 stedse blevne henførte til Magnus den Gode; ogsaa i ovenberørte 

 Forhandlinger i Christiania Videnskabsselskab for 1871, saavelsom 

 i de ældre for 1866, Pag. 284—289, tillægges samme Konge Pen- 

 ninge af denne Typ. I sidstnævnte Forhandlinger omtales nemlig 

 en Penning af samme Slags Præg som No. 6, funden blandt en 

 Mængde andre paa Riddergodset Simoitzel i Pommern, hvilken og- 

 saa i Berliner-Blåtter flir Miinz-, Siegel- und Wappenkunde for Aaret 

 1864 tilegnes Magnus samt tillige Norge, af den Grund, at den 

 paa Reversen har Bogstaverne NI som Betegnelse for Mynt- 

 stedet. Men Henforelsen af denne saavelsom af No. 6 og de 

 øvrige af samme Slags, som ere bekjendte, til Magnus den Gode 

 er idetmindste underkastet stærke Tvivl eller tør nærmest være 

 ganske feilagtig; thi de fortrinlige danske Myntkjendere Ramus, 

 Thomsen og Devegge — der ved Hjælp af betydelige danske 

 Myntfund fornemmelig fra Aarene 1620 - 30 fik Anledning til at 

 anstille nyere Sammenligninger og med en skarpere Kritik bleve 

 satte istand til at opnaa mere begrundede Bestemmelser end det 

 danske Myntværks Forfattere for de enhver Tid tilhørende ældre 

 danske Mynter — kom til det Resultat, at omtrent 30 Penninge, 

 af Typ som No. 6, hvortil og hører den fra Simoitzel. maatte efter 

 Sandsynlighed være fremkomne senere end Magnus den Godes Re- 

 gjering. Hine numismatiske Notabiliteter dristede sig dog endnu 

 ikke til ganske at afvise den ældre Formening om disse Mynters 

 Oprindelse; men en af Grundene til deres Tvivl om Rigtigheden 

 af denne Formening var, at medens de nye Fund havde bragt sær- 

 deles mange baade forhen bekjendte og ubekj endte Penninge fra 

 Magnus og ligeledes fra Sven Estrithssøn for Dagen, forefandtes 

 deriblandt ingen af det omtalte Slags. 1 De kom heraf og af flere 



1 Fortegnelse over G. F. Tinims Mynt- og Medaillesamling, Kbhvn. 1 83 1 , I, 96. 

 En væsentlig Grund til, at ingen af denne Typ forefandtes blandt Sven Estriths- 

 søns andre Mynter, kan soges deri, at disse Penninges Gehalt var. som det ne- 

 denfor nnfores, i det Hele maadelig. Det er bekjendt, at i Regelen indeholde 

 Mynter fra Midten af Ute Aarhundrede og tidligere kun gehaltrigerc Stykker — 

 df slotten- synes fjernede — o£ man ser, at Godheden ofte har været provet 

 ■ad BptdMn af en Kniv. En i Stockholms Kabinet beroende Mynt af Harald 



