4$9 



i Van (Hagenes Stilling. Om Vinteren derimod, da Solens Virkning 

 er liden eller ingen og Luften gjennemsnitlig er flere Grader hol- 

 dere end Våndets Overflade — som Observationer af begges Tem- 

 peratur ved Fyrstationer have bevist 1 — gaar der en Strøm af 

 Varme fra Våndets Overflade til Luften, og som Følge cleraf af- 

 kjøles de øverste Vandlag mere end de dybere liggende. Disse 

 paa sin Side meddele Varme til de ovenfor liggende koldere Vand- 

 lag, hvis Varme paa denne Maade stadig tempereres, og Virkningen 

 bliver en meget mindre Forskjel i Temperaturen mellem Vandlag 

 af forskjellig Dybde om Vinteren end om Sommeren. 



I Strømme i Sunde, hvor de dybere og varmere Vandlag dri- 

 ves op til Overfladen, maa dette bidrage merkelig til at holde Over- 

 fladens Temperatur høiere end der, hvor Våndet er roligt, og saaledes 

 være en væsentlig Aarsag til, at Våndet fryser meget vanskeligere 

 i en Strøm end der, hvor det har en rolig Overflade. Det samme 

 gjælder ogsaa til en vis Grad om Vand i Elve og Indsøer, da det 

 ferske Vand om Vinteren er varmere i Dybet end paa Overfladen, 

 naar denne er afkjølet under 4° C. 



Virkningen af Strømmen i Sundene paa Havoverfladens Tempe- 

 ratur bliver saaledes følgende: 



1. Sommertemperaturen nedtrykkes betydeligt. 



2. Vintertemperaturen forhøjes, men meget mindre, end Sommer- 

 temperaturen nedtrykkes. 



3. Temperaturens aarlige Vandring formindskes af begge Grunde. 



En Modsætning hertil danner Virkningen af en langgrund 

 Strand paa Søens Temperatur, idet Sommertemperaturen bliver 

 højere, Vintertemperaturen lavere og den aarlige Variation af 

 begge Grunde betydeligere. 



Paa Norges Kyst er, ifølge Observationer fra 1867 til 1871, 

 den laveste og højeste Maanedsmiddeltemperatur af Havvandets 

 Overflade saaledes, som den følgende Tabel viser. 



1 Klimatologi i Prof. Schtibelers Pflanzemvelt Norwegcns, Pag. 18. 



