Norske Broncelegeringer fra Jernalderen. 



Af 

 0. Rygh. 



Ved de hidtil foretagne Undersøgelser af jordfimdne Bronce- 

 sagers Sammensætning 1 har man fornemmelig havt Sagerne fra 

 Broncealderen for Øie. En Mængde saadanne fra forskjellige af 

 Europas Lande ere analyserede og have overalt vist i Hovedsagen 

 overensstemmende Resultater; Legeringen bestaar — bortseet fra 

 de tilfældige, i ringe Mængde forekommende Bestanddele, der ere 

 indkomne som Urenheder i de benyttede Metaller eller Ertser — 

 af Kobler og Tin, med en Tingehalt, som almindelig varierer mel- 

 lem 5 og 15 % og kun yderst sjelden er større eller mindre. 



Derimodhar man beskjæftiget sig forholdsvis mindre med Jern- 

 alderens Bronceblandinger. Navnlig ere hidtil kun meget faa af de 

 i de skandinaviske Lande fundne Broncesager fra Jernalderen un- 

 dersøgte, af norske endog, saavidt mig bekjendt, ikke en eneste. 

 Imidlertid turde Jernalderens Legeringer i visse Henseender endog 

 have større arkæologisk Interesse end Broncealderens. Medens 

 Hovedbestanddelene i de sidste overalt og altid synes at være ufor- 

 anderligt de samme, viser det sig allerede af de hidtil undersøgte 

 Prøver fra Jernalderen, at der er stor Forskjel mellem de i dens 

 Begyndelse og dens Slutning brugte Metalblandinger. Tidligt i 

 Jernalderen brugtes endnu den i Broncealderen sædvanlige Blan- 



1 F. Wibel, die Cultur der Bronze-Zeit Nord- und Mitteleuropas, i 26ter Bericht der 

 schleswig-holstein-lauenburgischen Gesellschaft fur die Sammlung und Erhaltung 

 vaterlåndischer Alterthiimer, 1865. — Bibra, die Bronzen und Kupferlegirungen 

 der alten und åltesten Volker. Erlangen 1869. 



