479 



Pro cent af Zink end de tilsvarende norske; denne Forskjel kan 

 være begrundet deri, at de sidste ere af yngre Oprindelse. 



I den yngre Jernalder er derimod Zinkbronce, med ingen eller 

 forholdsvis ringe Tilsætning af Tin, men derimod ofte betydelig 

 Tilsætning af Bly, den herskende Legering. 1 Den undtagelsesvise 

 Forekomst af Tinbronce i yngre Jernalder kan meget vel forklares 

 deraf, at disse Stykker ere gjorte af omsmeltede JBroncesager fra 

 ældre Tider, hvori denne Legering var den almindelige. Det synes 

 med Rimelighed at kunne formodes, at en stærk Gehalt af Bly 

 kan betragtes som et Bevis for, at Legeringen tilhører den yngre 

 Jernalders seneste Tid; men med de faa Oplysninger, som hidtil 

 haves, vil det neppe være muligt at opnaa Vished derom. 



Idethele vil der behøves et meget rigt Materiale for med Frem- 

 gang at kunne føre denne Undersøgelse videre, saameget mere som 

 forskjellige Omstændigheder maa have medført hyppige Afvigelser 

 fra den til enhver Tid almindeligt brugte Legering. Saaledes kunne, 

 som allerede paapeget, antikverede Legeringer forekomme i en 

 yngre Tid, fordi man arbeidede med omsmeltet Metal fra ældre 

 Tid; mange af de i nordiske Fund forekommende Broncesager fra 

 Jernalderen maa være indførte fra Udlandet og kunne ikke benyttes 

 som Vidnesbyrd om det i Landet selv brugte Legeringsforhold osv. 2 

 Naar man imidlertid tager Hensyn til de Beviser for en rig inden- 

 landsk Fabrikation af Broncesager i Jernalderen, som ligge i de 

 mange for Norden mere eller mindre eiendommelige Former af 

 disse, og i den vidt drevne tekniske Færdighed, som røber sig i 

 dem, kan man ikke betvivle, at de nordiske Broncearbeidere i den 

 Tid have forstaaet at blande sin Bronce selv, at de ialfald til en 

 vis Gra<i have kunnet bestemme Blandingsforholdet, og at de i 

 denne Henseende have fulgt visse Regler, som have forandret sig 



1 Samme Forhold viser sig ogsaa i de i Kruses Necrolivonica meddelte Analyser 

 af Broncesager fra Grave i de russiske Østersøprovindser, hvis Indhold er saa 

 nær beslægtet med de skandinaviske Fund fra yngre Jernalder. 



2 Udenlandske ere saaledes vistnok blandt de ovenfor opførte analyserede Stykker 

 II 5 og 9, der maa være romerske, og maaske I 17, der muligt kan være fra 

 Skotland eller Irland. 



