501 



2. Mohn meddeelte nogle Iagttagelser angaaende Græsvæxten 

 i Finmarken. 



Den 7de November. Philosophisk-historisk Classe. 



1. Lyng holdt, som Forsættelse af et tidligere, et Foredrag over 

 Gnosticismen, hvis ~ Hovedpunkter vare følgende: Gnosticismens 

 egentlige Grundtanke, hvorved den adskiller sig fra de tidligere 

 Retninger, f. Ex. Philons, nemlig at det hidtil ubestemte Forhold 

 mellem den egentlige Gud og det demiurgiske Princip bestemmes 

 som et fremmed og selvstændigt, endog et Modsætningsforhold, 

 finde vi rimeligviis i sin nøgne Ubestemthed hos Kerinth, maaskee 

 ogsaa hos Simon Magus (efter Irenæus) og i Baruchs Bog etc. 

 Dette Modsætningsforhold begrundes nærmere dermed, at Demiurgen 

 staaer i Forhold til Endeligheden, deels den physiske — hos Satur- 

 nin — deels den etniske — hos K er don og Marc ion, med hvilken 

 Gruppe maaskee ogsaa Kar p o kr at es ogEpiphanes staae i Sam- 

 menhæng. Det deraf opstaaencle Spørgsmaal: hvorfra da ved Siden 

 af den sande uendelige Gud denne endelige og med ham Endelig- 

 heden selv er kommen, besvares af Ophiterne i Tilslutning til 

 den christelige Treenighedslære ved Antagelse af en Emanation af 

 stedse ringere guddommelige Væsener fra den høieste Gud, aaben- 

 bart intet Andet end Udviklingen gjennem Bevidstheden til virkelig 

 Aandighed, men phantastisk opfattet som en Avling, hvorved den 

 Deel af den guddommelige Lysvædske, som Bevidstheden ikke rum- 

 mede, sank ned i Materien, hvorfra det dernæst bliver Verdensud- 

 viklingens Formaal igjen atudfrie den. Det Tvetydige og Dualistiske 

 i Ophitismen hæves af de to høiest udviklede gnostiske Systemer, 

 idet Charakteren af selve Verdens Tilblivelsesproces bestemmes og 

 dermed ogsaa det sidste Spørgsmaal, Spørgsmaalet om Materiens 

 Oprindelse, besvares paa modsatte Maader, nemlig i det afHippolyt 

 skildrede Basilidiske System ved en trinviis Udskillelse af det 

 guddommelige Væsen ud fra det først frembragte Chaos, i det Ya- 

 lentinske ved den laveste Æons Sophias Fald formedelst hendes 

 Attraa efter en umiddelbar Erkjendelse af og et umiddelbart For- 

 hold til den høieste Gud, saaledes at de materielle Elementer ere 



