v 



52 



Dets Heldning betegner Maximalgradienten for Centralpunktet, og 

 denne Gradients Retning, der er lo dret paa den isobariske Lime 

 gjennem Stedet, betegner Retningen af Lufttrykkets sterkeste For- 

 andring i Rummet, ligesom dens Størrelse betegner Størrelsen af 

 Lufttrykkets sterkeste Forandring-i Rummet langs Havets Overflade. 

 Kjender man denne Maximal- eller Hoved-Gradients Retning og 

 Størrelse, er ogsaa Gradientens Størrelse i enhver anden Retning 

 bestemt. Kaldes et Steds Azimuth, regnet fra Centralpunktet, a, 

 Hovedgradientens Azimuth (den Retning hvor b— b er størst, alt- 

 saa den Side, hvor Gradientplanet ligger over Horizonten) A, og 

 Hovedgradientens Størrelse G, saa bliver den til Azimuth a sva- 

 rende Gradient 



g = G. cos (A— a). 



Langs den isobariske Linie, hvor A — a = 90° eller 270° bliver 

 g = eller ingen Forskjel i Lufttrykket. Lodret paa Isobaren, hvor 

 A - a = eller 180°, bliver g = ±G eller den største Forskjel i Luft- 

 trykket. Denne Forskjel er et Maal for den Kraft, der sætter Luf- 

 ten i Bevægelse eller som frembringer Vinden. 



Gradientplanets Stilling er bestemt ved 3 Barometerhøjder eller 

 ved to Gradienter. Foråt opnaa en større Sikkerhed har jeg tåget 

 en 4de Barometerhøjde, nemlig Bergens, med, endskjønt Afstanden 

 er noget stor. Imidlertid fandtes ingen nærmere i denne Retning, 

 der har den Fordel at den er næsten lodret mod Retningen til 

 Elverum og Sandøsund. Kaldes Gradienterne og Azimutherne for 

 Elverum, Sandøsund og Bergen, henført til Christiania, respective 

 go, g s , gh og a c , a s , ab, saa har man til Bestemmelsen af G- og A 

 følgende Ligninger: 



g e = G. cos (A— a e ) 

 g s = G. cos (A — a s ) 

 gb = G. cos (A— ab) 

 sættes: G. cosA = x 

 G. sin A = y, 

 saa faar man: g e = x. cos a c + y. sin a e . 



g s = x. cos a s + y. sin a s . 

 gi, = x. cos ai, -j- y. sin ai,., 



