108 



kunne paavise en rimeligere Anledning til denne Eiendommeligheds 

 Anbringelse. 



Der opbevares i Stockholm i Statens historiske Museum en af 

 to sammenloddede Bracteater med Hempe forsynet Amulet af Guid, 

 paa hvis Advers sees et Brystbillede af en Mand, fra hvis ene 

 Skulder en Slange kryber frem. 1 Slangens Hoved er i Conferents- 

 raad Thomsens Beskrivelse angivet som et Fuglehoved. 2 Men dets 

 Form er afvigende fra de paa andre Bracteater hyppigen forekom- 

 mende Fuglehoveder, der have et meget krumt Neb, hvorimodpaa 

 Bracteaten Hoved og Snude gaa ud i en næsten ret Linie. I en 

 saa lidet kunstmæssig Tegning kunde man vel ogsaa tænke sig, at 

 Graveuren havde villet tegne et Fuglehoved, naar man kun kunde 

 gjøre sig Kede for, hvad et saadant Hoved havde at bestille paa 

 dette Sted. Antager man det derimod for et Slangehoved, da tin- 

 des der en rimelig Grund til dets Anbringelse. 



Jeg har i Vid.-Selsk.s Forhandlinger for 1858, S. 187 flg., med- 

 delt Beskrivelse og Afbildning af den nysnævnte Bracteat, og jeg 

 haaber at have godtgjort, at den er af indisk eller indopersisk Op- 

 rindelse. Jeg har nemlig paaviist, at den Brystbilledet omgivende 

 Legende er affattet i det oldindiske Sprog og er udtrykt i det 

 ældste indiske Alphabet, 3 som var i Brug i det 3die Aarhundrede 



1 Blandt Af bild ilinger af den er den bedste i Atlas for nord. Archæologie, Pl. 1 

 No. 17. Efter denne er Afbildningen her. Pl. fig. 2. 



2 Annal. f. nord. Oldkyndighed for 1855, S. 286. Den her nævnte Bracteat har 

 været afbildet og forklaret mange Gange, men enhver Commentator har leveret 

 sin fra enhver af de øvrige forskjellige Udtydning. F. Magnusen antager alt det, 

 som er under Hovedet, for en Fugl, som bøier Hovedet opad. Thomsen mener, 

 at det er et Skjold, prydet i Randen med et Fuglehoved. 



3 Da min Auctoritet i denne Henseende er ringe, skal jeg til Bet-tyrkclse af min 

 Forklarings Rigtighed anføre, at jeg, strax efterat have bemærket, at Legenden 

 var affattet med indiske Bogstaver, i et Brev til den berømte Sanskritist Pro- 

 fessor H. H. Wilson i London meddeelte ham min Opdagelse; hvorpaa han kort 

 efter sendte mig et af en Avis udklippet Stykke, som indeholdt Beretning om 

 et Møde i det asiatiske Selskab, hvori blandt Andet følgende forekommer: „A 

 letter was read from Professor Holmboe of Christiania, mentioning the disco- 

 very of an amulet of gold, bcaring a device very much of an Indo-Sassanian 



