121 



sin OD cos yd 



eller 



og altsaa, uden mærkelig Feil: 



OD. sin DOm 1 < 



cos yd 



Er videre OM et Stykke af Observatoriets Meridian, OM' parallel 

 med Kongsvingers Meridian, og altsaa Vinkelen MOM' = Konver- 

 gentsvinkelen, k, eller Forskjellen mellein Azimutherne i 0, hen- 

 førte til Observatoriets og til Kongsvingers Meridian, saa er Vin- 

 kelen DOm' = MOD + k — 90°. I dette Tilfælde maa k, saaledes 

 som nedenfor skal vises, bestemmes ved Hjælp af Observatoriets, 

 gjennem en første Approximation, fnndne Brede 9 og Ordinat y, 

 aldenstnnd det, ved Triangelrækkens sukcessive Beregning, tilsidst 

 fundne geodætiske Azimuth af Siden LD, relativt til Kongsvingers 

 Meridian, her er ubekjendt. 



Er endvidere Dm et Stykke af Domkirkens Meridian, saa er 

 Vinkelen m'Dm = Konvergentsvinkelen k J mellem Domkirkens og 

 Kongsvingers Meridian. I Triangelen ODm', der kan bctragtes som 

 en plan Triangel, hvori Vinkelen Om'D = 90° + k — k' = 90° + /k, 

 og Vinkelen ODm' = 180° — (MOD + k + ^k), er: 



Sættes OD sin DOm' = (Jx), og OD sin ODm' = (Jy), saa er 

 ^x = (7x) + 2sin 2 Jy(.Jx) — ... , 



4y = (A) + 2 sin 2 Mk (Jy) - . . . 



Indføres her Perpendikulærens Krumningsradius, N, saa faaes: 



Paa Grund af den ringe Størrelse af Jk kan, uden mærkelig 

 Feil, antages Aj = (^y). *) 



m'0 = z/y = 



OD sin ODm' 

 cos z/k 



2 



Jx = (.Jx) + 



y. k/x) 



2N 2 



*) En anden, ubetydeligt nøiagtigere Methode findes i Bauernfeinds »Elementé der 

 Vermessung skunde", 3te Auflage, Pag. 589, ligesoni i Diengers „Theor.-prakt. 

 Handhuch der ehenen und sphårischen Trigonometrie" , Pag. 334—339. 



