140 



fordi Sindssygelægerne ere, som rimeligt er, tilbøielige til at be- 

 dømme denne Slags Sygdomme fra et mere doctrinairt Stand- 

 punkt end Jurister og Andre, der nærmere maa see hen til Rets- 

 ordenen og Samfundsforholdene, at der for nogle Aar siden faldt 

 den Yttring i det engelske Parliament, atTilregneligheden heller burde 

 bedømmes af andre sundttænkende Personer og ikke af Læger, — 

 en Opfatning, som dog ganske vist er feilagtig. Det er nødvendigt, 

 at Dommeren har det sidste bestemmende Ord, men uden en grun- 

 dig Lægeundersøgelse vil Bedømmelsen mangle et solid Fundament, 

 da den legemlige Tilstand maa bedømmes i Forbindelse med den 

 aandelige. „Kun hvor den fri Selvbevidsthed og med den Hand- 

 lingens Frihed mangler, er der en bunden Tilstand, der udelukker 

 Tilregnelighed. tilstede". Saaledes lød et af Wienerfacultetet af- 

 givet Superarbitrium i Anledning af en Vanetyvs Sindstilstand, og 

 Begrebsbestemmelsen er visselig tydelig nok. Men ikke desto- 

 mindre bliver Bedømmelsen i concrete Tilfælde meget vanskelig. 

 Det er jo ogsaa en hævdet Praxis, at selv overgaaende abnorme 

 Excitationstilstande kunne udelukke Tilregnelighed eller ialfaldfor- 

 mindske Strafskylden, naar de have været overmægtige og døvet 

 eller annulleret Fornuftens tæmmende Indfly deise. Den høieste Grad 

 af Vredesudbrud (den saakaldte Excandescentia furibunda), over- 

 stadig Beruselse af en eller anden Beskaffenhed osv., høre herhen; 

 hvorvel det med Rette kan indvendes imod en altfor mildBetragt- 

 ning af saadanne Tilstande, at de sædvanlig ere bevirkede ved 

 Personens egen Lyst eller Mangel paa Overvindelse. 



De flere forskjellige Monomanier, som først af franske Læger 

 ere opstillede, men som mange Andre, hvoriblandt Sandberg, ikke 

 have villet anerkjende uden i Forbindelse med eller, som anført, 

 endog blot som et Residium af en almindelig Sindsforstyrrelse — 

 ere ogsaa efter min Opfatning sjælden eller aldrig isolerede Sinds- 

 sygdomme, og jeg er meget tilbøielig til at medgive, at der sam- 

 tidigt vil underligge en baade somatisk og psychisk abnorm Til- 

 stand, hvorpaa navnlig Erotomanien oftere har givet et tydeligt 

 Bevis. Men Sagen er, at dette formåa vi ikke altid at constatere 

 med nogen Sikkerhed i Sygdommens Begyndelse, og vi kunne jo 



