142 



som det skeer baade af Læger, Geistlige og Andre; men ogsaa 

 for at bedømme Tilregneligheden overfor Loven: om han nemlig var 

 „mentis capax" i Handlingens Tid og er „poenæ capax" overforLoven, 

 thi uden en gjennemgaaende Undersøgelse ogsaa med dette Punkt 

 for Øie kan en lægevidenskabelig Undersøgelse ikke tjene Dom- 

 meren, hos hvem Afgjørelsen ligger, til Rettesnor. Og hvor van- 

 skeligt dette er i Begyndelsen af en Sygdom og i mange dunkle 

 Tilfælde, det ved Enhver, som har været nødt til at afgive deslige 

 Skjøn. Heraf kommer det, at de formentlig Sagkyndige ofte ere 

 uenige, hvilket for en Del ogsaa bliver forklarligt af den forskjel- 

 lige Synsmaade, som gjør sig gjældende hos de undersøgende Per- 

 soner. Saaledes har det, som bekjendt, ikke sjælden været Til- 

 fælclet, at det medicinske Facultets Medlemmer ikke have været 

 enige ved at afgive Overskjøn med Hensyn til Tilregneligheden 

 (Strafskyld), som ogsaa nylig var Tilfældet ved Bedømmelsen af et 

 som det synes umotiveret Mord. Et Par Medlemmer ansaa Mor- 

 deren tilregnelig, men de øvrige Medlemmer vare i Overensstemmelse 

 med flere andre Erklæringer af modsat Mening, og saavel Under- 

 ret som Høiesteret dømte ham ikke — paa Grund af Utilregnelig- 

 hed. I andre Tilfælde har Høiesteret fældet Vedkommende, uagtet 

 Sindssygelægen og en Fraction af Facultetet har erklæret sig for, 

 at Forbryderen var sindssyg og utilregnelig. Dette har t. Ex. været 

 Tilfældet i et Par Sager, hvor Angjældende i en religiøs Exaltation 

 og under en monomanisk Indflydelse af sine religiøse Anskuelser 

 har krænket Kirkefreden og af Sandberg og Lægen paa Stedet 

 var anseet utilregnelig. Facultetets Pluralitet kom i det ene og 

 en Minoritet i det andet Tilfælde imidlertid til det Resultat, at 

 Personerne vare strafoare, og da Straffen kuns bestod i Fængsel, 

 viste den sig ogsaa velgjørende i saa Henseende, at Personen fik 

 Ro til at tænke over sin Handling, iclet han ikke levede mere un- 

 der Fristelsen til at forsee sig. „Man skal adlyde Gud mere end 

 Mennesker", hedder det, og under en vrang og ensidig Opfatning 

 heraf bliver Tilstanden exalteret og kan overgaa til virkelig Sinds- 

 sygdom. De af Facultetets Medlemmer, der holdt paa Tilregnelig- 

 heden, benægtedc ikke, at Angjældende til en vis Grad vare sinds- 



