166 



Felter mørkt rødagtig med enkelte sortkantede Skjæl, ligesoin hos 

 disse Individer Sidepletterne ere utydelige eller næsten forsvinde. 

 Legemets Underside er uplettet gulhvid. 



Hovedet er jevnt bestrøet med brune Pigmentpunkter. Under 

 Øiet findes et nedad tilspidset mørkere Baand, der altid er tem- 

 melig tydeligt fremtrædende, og har en Bredde, der idetmindste er 

 lig Orbitas halve Længde. Foran dette findes et lyst Tverbaand, 

 der er kortere og utydeligere. Struben er ligesom Gjællehuden og 

 hele Hovedets Underside tæt og jevnt puncteret, hvorved Arten 

 i Regelen med Lethed lader sig skille fra G. microps, hvor dette 

 kun undtagelsesvis er Tilfældet. En mørk Plet findes paa Operc. 



Af Finnerne have begge Dorsaler 2 Rækker Tverbaand, der 

 opløse sig i Pletter, da de hovedsagelig findes paa Membranen, 

 medens Straalerne selv ere næsten ufarvede. Disse Pletter ere 

 altid skarpt begrændsede, og af en dyb sort Farve. Ovenfor disse 

 sees oftest et rødbrunt Tverbaand, der udfylder Dorsalens øvre 

 Rand, men som dog undertiden mangler. Forresten er Membranen 

 glasklar. Analen er hos Hunnen ensfarvet hvidagtig, hos Hannen 

 mer eller mindre tydelig sortbrun, især sin ydre Halvdel, hvilket 

 ogsaa er Tilfældet med de øvrige Finner. Caudalen er oftest uden 

 tydelige Tverbaand; forsaavidt disse findes, ere de svage, og blot 

 tilstede ved Grunden af Finnens øvre Halvdel. Pectoralerne have 

 ofte oventil ved Roden en brun Plet. 



G. pictus blev af Malm beskreven i 1863 paa ovenciterede 

 Sted efter en Del Individer, der toges i Gullmarefjorden i Bohuslen 

 i Juli 1852 og 1861; senere er den gjentagne Gange fundet af Malm 

 i Bohuslen. 



I September 1871 blev jeg første Gang opmærksom paa denne 

 Art i Fjorden udenfor Christiania, og har senere her fundet den 

 talrigt ved de fleste stenede Strandbredder af Øerne og Fastlandet, 

 og kan hele Sommeren insamle den i Mængde. Foruden i Chri- 

 stianiafjorden forekommer den sandsynligvis paa de fleste for den 

 passende Localiteter ved de sydlige og vestlige Kyster; i Juli 1873 

 blev den af Prof. G. 0. Sars tågen ved Bukn udenfor Stavanger, hvor 

 den allerede tidligere var fundet af Prof. Lilljeborg (ifølge Medde- 



