171 



er utydeligt eller manglende, og er altid betydeligt smalere, end hos 

 G. pictus, idet det har en Lindsediameters Bredde; foran dette 

 findes altid et temmeligt tydeligt lysere Baand (Bundfarven her 

 mindre pigmenteret). Hovedets Underside, Gjællehuden og Struben 

 er oftest hvidgul uden Spor af Pigmentering, og kun undtagelsesvis 

 findes Individer, hvor Pigmentpuncter optræde paa disse Steder, 

 ligesom hos G. pictus. 



Af *Finnerne have begge Dorsaler 2, 3 eller undertiden endog 

 4—5 lyse, brunlige Tverbaand, der hos denne Art ere næsten ude- 

 lukkende tilstede paa Straalerne, hvorimod Membranen selv er 

 næsten fuldkommen farveløs. Caudalen har 4—5 fine brunlige 

 Tverbaand, der altid ere synlige, og ligeledes alene fremtrædende 

 paa Straalerne. Ventralerne, Analen og Pectoralerne ere hvidagtige, 

 klare, og uden Tverbaand; hos Hannerne ere de dog mer eller 

 mindre tydeligt pigmenterede. Pectoralerne have oftest oventil ved 

 Roden den hos de fleste Gobier forekommende graabrun Tverplet. 



Som bekjenqlt blev G. microps beskreven af Krøyer i 1840 efter 

 et enkelt i Juli 1836 ved Hirtsholm i Danmark fanget Individ. I 

 1868 blev den af Dr. Olsson fundet i Bohuslehn, og af ham for- 

 modet at være den krøyerske Art. Senere har Malm fundet den 

 særdeles hyppig i Bohuslehns Skjærgaard (hvor han allerede i 1865 

 havde tåget det første Individ), og det er fornemmelig denne For- 

 fatter, der har Fortjenesten af at have paavist Identiteten og paa 

 en Maade gjenopdaget Arten. Hans nøiagtige Beskrivelse (over 

 Hannen) findes optaget i Øfv. Kgl. Vet. Acad. Forh. 1870 p. 844. 



I Danmark blev Arten gjenfunden- af Dr. Winther i Øresund 

 1870, og denne Forf. har fundet den her i saa stort Antal, at han 

 er tilbøielig til at anse den som den almindeligste af alle Arter. 

 Ligeledes har han undersøgt Individer fra forskjellige andre Punkter 

 af Danmark, saavel paa Øerne, som i Jylland. En detailleret Be- 

 skrivelse (af Hunnen) findes paa det angivne Sted p. 200. 



I Norge fandt jeg den talrig mellem Øerne i Christianiafjorden 

 første Gang i 1870, og har senere hver Sommer fundet den her over- 

 alt i tusindvis paa alle flade og lerede Strandbredder. Udenfor 



