188 



Rimeligvis have de, som finde sig tilfredsstilede ved denne 

 Theori, kun seet et ringe Antal af de mest normale Jættegryder. 

 Theorien passer i al Fald kun daarligt for en stor Del af de paa 

 den skandinaviske Halvø i Tusendvis forekommende Jættegryder, 

 og der lader sig gjøre mange Anmærkninger ved den, saasom: 



1) Til Dannelsen af Jættegryder hører en Komplex af Betingelser : 

 a) et Hul i Klippen, hvori Udsvarvningen kan tage sinBegyn- 

 delse, b) en Sten, kaldet Løberen, som lader sig drive rundt, 

 c) en vedholdende, stærk Vandhvirvel. At en saadan Komplex 

 skulde gjentage sig saa hyppig, at Jættegryderne lade sig tælle i 

 Tusender, synes at være mindre rimeligt, især synes det lidet ri- 

 meligt, at det, Udsvarvningen indledende, Hul saa hyppig skulde 

 have ladet sigfinde paa skraanende eller endog steile Klippeflader. 



2) En Strøm, som maatte drive rundt med en Sten, en Løber, i 

 et Klippehul, maa blive svagere og svagere, jo dybere ned i 

 Hullet. Heraf følger, at Løberens Angreb eller Slid paa Hul- 

 lets Vægge maa blive svagere, jo dybere ned paa samme, hvoraf 

 igjen maatte følge, at Jættegryderne fik en konisk Form. Det 

 samme synes at maatte blive Følgen deraf, at Løberens Dimen- 

 sioner aftage paa Grund af Slid under Udsvarvningen. Men 

 Jættegryderne ere ikke koniske, de ere almindeligvis cy- 

 lindriske. 



3) Løberen maa ifølge Tyngdens Lov udsvarve Jættegryder, som 

 staa ret op og ned, Men der forekommer hyppig Jættegryder, 

 som staa paa Skråa, som ligge horizontalt, og som endog ere 

 udsvarvede opad eller vende Bunden i Veiret. 



4) Der findes Jættegryder med Spiral rifler paa Væggene. Saa- 

 danne Rifler kan Løberen ikke fremkalde; den maatte tvert- 

 imod arbeide paa at udslette dem, hvor den forefandt dem. 



5) Der findes ikke sjelden paa steile, vertikale Bergvægge halv- 

 cylindriske Rudimenter til Jættegryder. Hvorledes skulde en 

 Vandstrøm ved Hjælp af en Løber kunne udhule disse? 



