228 



Hvilken Art Finhval det imidlertid var, som her kunde blive Gjen- 

 stand for en saa indbringende Fangst, og som altsaa maatte fore- 

 komme her i ganske usædvanlig Mængde, derom har man hidtil 

 ingen Besked vidst. Jeg var derfor, som man vil kunne forståa, 

 meget spændt paa at faa dette Punkt oplyst, da jeg herved vilde 

 kunne levere et nyt Bidrag til Kundskaben om disse endnu lidet 

 kjendte Dyr og deres Udbredning ved vore Kyster. 



At det væsentlig kun var en enkelt Art Finhval, som Sv. Foyn 

 fangede, havde jeg allerede paa min Reise herop faaet at vide, og 

 jeg kunde tillige allerede efter de meddelte Oplysninger slutte, at 

 det maatte være en fra vor almindelige Rørhval (Balænoptera mu- 

 sculus) forskjellig Art. Jeg skulde ikke længe vente paa at faa 

 fuldstændig Rede herpaa. Allerede ved Indseilingen i Varanger- 

 fj orden observeredes fra Dækket Foyn's lille Dampskib „ Martha" 

 i Horizonten under Fangst. Igjennem Kikkerten kunde tydeligt 

 iagttages de høie Røgsøiler, der betegnede Hvalens Gang og hvor- 

 ledes Dampskibet lidt efter lidt kom Hvalen nærmere ind paa Livet. 

 Pludselig skjød en tæt, hvid Sky ud fra Dampskibets Boug efter- 

 fulgt af et dumpt Knald, der underrettede os om, at den dødbrin- 

 gende Harpun var udskudt, og at Skuddet havde naaet sit Maal 

 var tydeligt nok af Dampskibets videre Manøvrering. Hvalen var 

 altsaa truffet, og paa Grund af de fortrinlige Apparater, som Foyn 

 benytter, var dermed ogsaa Hvalens Skjæbne hurtigt og sikkert 

 afgjort. 



Allerede den samme Dag havde jeg ogsaa den Glæde at se den 

 lille Damper buxere ind paa Vadsø Havn mod den lige overfor Byen 

 beliggende lille et af disse colossale Havdyr, som det saa yderst 

 sjeldent falder i nogen Naturforskers Lod at faa undersøge i fuld- 

 kommen frisk og ubeskadiget Tilstand. At jeg ikke spildte nogen 

 Tid med at reise over, vil man forståa. Hvalen laa med Rygsiden 

 opad saaledes, at en Del af denne ragede op over Våndet, og alle- 

 rede ved første Øiekast kunde jeg af Rygfinnens eiendommelige 

 Udseende og Beliggenhed med fuld Sikkerhed bestemme Arten. 

 Det kunde ingen anden være end den i sin Tid saa berømte „Malmska 

 Hvalen," om hvis Forekomst ved vore Kyster vi saagodtsom slet 



