241 



godtgjorde endyderligere Rigtigheden af det Resultat, hvortil jeg 

 allerede ved Benenes Undersøgelse var kommen. De vare alle af 

 den for denne Art characteristiske lyse, hvrdgule Farve. 



Paa samme Sted havde jeg ogsaa Anledning til at undersøge 

 nogle Skeletdele af et andet Hvaldyr, som jeg ved denne Leilighed 

 ikke tror at lade ganske uomtalt, da det tilhører en endnu kun 

 lidet kjendt og for vor Fauna ganske ny Art. Dette Hvaldyr havde 

 det foregaaende Aar løbet sig op i en trang Vig, hvor det, da Eb- 

 ben indtraadte, blev siddende fast og derpaa dræbt. Ved Høivande 

 blev det halet længere op paa Land og her afspækket. Blandt de 

 Skeletdele, som endnu laa igjen paa denne Plads, var heldigvis det 

 meste af Craniet, hvorved jeg med fuld Sikkerhed ikke blot kunde 

 bestemme Slægten, men ogsaa Arten. Det viste sig heraf, atSke- 

 lettet tilhørte den hidtil alene ved Skotland og Færøerne iagttagne 

 bredpandede Næbhval (Hyperoodon latifrons). Den særdeles eien- 

 dommelige Udvikling af de fra Overkjæven opad udgaaende Ben- 

 kamme, der vare af en ganske enorm Tykkelse, saa at de kun ved 

 et smalt Mellemrum i Midten vare skilte fra hinanden, lod ingen 

 Tvivl tilbage om Rigtigheden af Artsbestemmelsen. Den skal have 

 været omtrent 30 Fod lang og var af Farve oventil mørk, neden- 

 under lysere. Hovedets meget eiendommelige Form, med den over- 

 ordentlig stærkt hvælvede og fortil lodret mod det tynde Næb 

 stupende Pandedel, havde ogsaa ved Afspækningen vakt Fiskernes 

 almindelige Opmærksomhed. Jeg har sørget for, at de endnu i 

 Behold værende Dele afSkelettet blive reddede og førte til Tromsø 

 for at opstilles i det derværende Museum. 



Vid.-Selskab. Forh. 1874. 



16 



