276 



over Fjorden Indgangen til en Hule, overraget af en mægtig Klippe- 

 blok, se Fig. 5. Foran voxer der smukke Smaatræer, som her har 

 fæstet Kod mellem Stenene. Man gaar ind og ned den noget skraa- 

 nende, stenige Bund og befinder sig da i en rummelig, ovenfra 

 virkningsfuldt belyst Klippesal med lodrette Vægge. Tåget bestaar 

 af store Klippestykker, der paa et Par Steder lader Dagen trænge 

 igjennem (Fig. 2). Hulens Længde er 72', den største Bredde 15', 

 Høiden er, som det vil sees af medfølgende Længdesnit, temmelig 



NV. a b c S.O. 



Fig. 3. Længdesnit af Hulen. 



forskjellig, i Midten 17'. Da Hulen er noget krum, sees det først, 

 naar man er kommet et Stykke frem i den, at der er en anden 

 Aabning i den modsatte Ende. Denne fører ud i en noget opad- 

 skraanende Kløft, 84' lang, med lodrette Vægge, der danner en Fort- 

 sættelse af Hulens (Fig. 4). Bunden, som vel sjelden beskinnes af 

 Solstraalerne, er tæt bevoxet med Bregner og Bringebærkrat. Ved 

 Enden af Kløften staar man paa en liden Afsats paa Fjeldsiden, 

 prydet med Smaabuske. Lige ved det Sted, hvor man befinder sig, 

 styrter en liden Fos ned i en temmelig steilt nedadskraanende Kløft, 

 der er mindre end den, man netop har forladt, men som strækker 

 sig i samme Retning. Efter stærk Regn deler Bækken sig paa dette 

 Sted i to Grene, „kaarar" sig, som Folket der siger; heraf skal 

 Hulen have faaet sit Navn; „Kaarahole" (aabent o). Stedets Bjerg- 

 art er en haard, noget glimmerholdig blaaliggraa Kvartsskifer, hvis 



