285 



rundet, som i Almindelighed Fjeld, der beskylles afSøen, og at det 

 først er høiere oppe, at Fjeldet har det^særegne Udseende; der, 

 hvor kun høi Flod naar, og endnu længere oppe, hvor Klipperne 

 fremdeles ere nøgne, 'fordi de idelig overdynkes af Sjødrevet, naar 

 Vinden staar mod Kysten. Fjernere fra Søen og paa Steder, der 

 ligger mere i Ly, har Fjeldet derimod større Lighed med almin- 

 delig forvitret Berg. Grunden til den omtalte stærke Forvittring 

 er sandsynligvis den, at Klipperne stadig, med korte Mellemrum, 

 snart er vaade og snart tørre, eftersom Sjødrevet regner ned over 

 dem, eller Vind og Sol tørrer dem; maaske kemiske Indvirkninger 

 ogsaa spiller en Rolle, idet Saltet udskilles ved Våndets Fordamp- 

 ning. Hvor ikke selve det faste Fjeld umiddelbart beskylles af 

 Søen, strækker sig her langs Sydsiden af Dolstensfjeldet en Fjære, 

 hvis afrundede Sten bestaar af selve Stedets Bjergart. Fjeldets 

 opsprukne Udseende og store Ure af skarpkantede Blokke, del- 

 støtter sig til dets Fod lidt oppe fra Fjæren, vidner om, at bety- 

 delig Nedramling af Sten her har fundet Sted. Det saaledes til- 

 veiebragte løse Material er det, som Bølgeslaget tumler med, indtil 

 det har faaet Rullestenens afrundede Form, og som det oplægger 

 som en Bræm langs Fjeldsiden. - Skulde Landet her engang i 

 Fremtiden hæve sig, vilde denne Fjære og, hvor den slipper op, 

 den omtalte Grændse mellem det af Forvitringen stærkt paavir- 

 kede taggede og det afglattede Fjeld mærke. Havets nuværende 

 Stand. 



Er man først engang bleven opmærksom paa disse Forhold, 

 da gjenfinder man lignende paa flere, maaske alle af Søndmørs Øer, 

 om vel ikke altid saa tydelige som i det her omhandlede Tilfælde. 



