304 



Livskraften. Mexicanerne offrede derved, at Hjertet blev udtaget 

 og spiist. En afrikansk Stamme tager Hjertet ud af slagne Fiender 

 og koger det blandt andet Kjød, som spises ved et Seiersmaaltid. 

 Man vil derved erhverve sig den Dræbtes Mod eller Kraft. Paa 

 Ny-Zealand maa Kvinderne i Regelen ikke spise Menneskekjød; 

 kun naar en Høvding døer uden Sønner, og en Datter skal arve 

 hans Myndighed, skal hun gjøres dygtig dertil ved at spise Menne- 

 skekjød. — Menneskeæderiet (som Menneskeofringer) tilhører ikke 

 den raaeste Urtid, men forudsætter en længere Udvikling af over- 

 troiske Forestillinger o. s. v. 



Hertil sluttedes Omtale af to Gravfund fra Danmark, hvori 

 Levninger af mange Skeletter. Den af danske Oldforskere, som 

 bl. A. J. Jensen og W. Bøye, (Aarbøger for Nordisk Oldkyndighed 

 1867, Annaler for n. Oldk. 1862), antagne Forklaring, er usand- 

 synlig. Derimod have vi vel deri at see et Mindesmerke om et 

 Slag, hvor Seierherrerne ere begravne med Hæder, deres Fiender 

 med Vanhæder, — eller af en Menneskeofring, hvor Slaver ere 

 offrede paa en Høvdings Grav. 



Dette Foredrag gav Anledning til en Discussion, hvori Bugge, 

 Monrad og Lyng deeltoge. 



Den 3die Mai. Almindeligl Mød<\ 



1. Pr æses meddeelte Aarsberetning. 



2. Monrad meddeelte et Exempel paa en bellmannsk Sangs 

 Vandringer. Det i Carléns Udgave (I. S. XVIII) først publicerede 

 Digt, med Overskrift „Bellmanns karakter," havde han i en vel 

 forvansket, men dog let gjenkjendelig Form truffet i en haandskre- 

 ven ,, Visebog" fra Øvre-Thelemarken fra Slutningen af foregaaende 

 eller Begyndelsen af dette Aarhundrede. 



3. C. Boeck fremviste og forklarede et fra Provst Sommer- 

 feldt indsendt Excret fra et Fjøs i Hedalen, af Almuen benævnt 

 „Busten" eller „Finskot." 



Esmark bemerkede i den Anledning, at han havde seet lig- 

 nende Boller i Londons Museum af 14 Tommers Diameter. Der 



