83 



stelsen, hvor Reinsættens Stamfader nævnes, til paa dette Sted at 

 indføre et fuldstændigt Slægtregister foivdenne Æt og dertil end- 

 videre at knytte den beslægtede Arnmødlingeæt. Heller ikke dette 

 Tillæg er altsaa originalt i „Konungatal"; det har heller ikke væ- 

 ret bekjendt for Snorre, hvad der tydeligt kan sees, naar man sam- 

 menligner Arnmødlingatallet med Heimskringlas tarvelige Oplysninger 

 om Arne i Giske's Æt (S. 341, Ung. Udg). 



Naar man før har villet bestemme denne Sagasamlings For- 

 fattelsestid, har man — ogsaa jeg — i Regelen holdt sig til disse 

 Slægtregistre i Cap. 214 — 15; den foregaaende Udvikling vil 

 have gjort tydeligt, at disse kun findes ilndskud, som intet har med 

 Samlingens Tilblivelse at bestille. Denne bestemmes derimod 

 ganske godt ved dens Forhold til de andre islandske Kongesagaer. 

 Forf. af „Konungatal" har, som jeg før har søgt at eftervise \ 

 foruden ældre Kilder benyttet Styrmes Olafssaga helga (fra c. 1200 



— 1220) og „Morkinskinna", forfattet c. 1220, medens paa den 

 anden Side „Konungatal" selv har været et Forbillede for Snorres 

 Værk og følgelig er ældre end c. 1230—40. Slægtregistrene i 

 Cap. 213, der har staaet i begge Haandskrifter og saaledes i Ori- 

 ginalen 2 , føres ogsaa ned til Kong Valdemar Seir (1202—1241) 

 og hans Svoger Kong Erik Knutssøn (f 1216); denne betegnes 

 som afdød („åtti"), ligesom hans Eftermand Joan konungr (1216 



— 22) nævnes strax ovenfor; naar der derimod staar, at „Børn 

 f>eirra Valdemars konungs ok Soffiu var Knutr konungr ok Valde- 

 marr konungr ok Rikiza drottning", kan man ikke drage den Slut- 

 ning, at disse Kong Valdemar d. Istes Børn herved betegnes som 

 afdøde, thi naar to af dem, Knut (f 1202) og Rikiza (f 1220), var 

 døde, maatte jo Forf. bruge Udtrykket „var" 3 . Vi bliver altsaa og- 

 saa her staaende ved Snorre Sturlassøns Samtid, ved den Tid da 



1 Snorre Sturlassøns Historieskrivning Side 42 — 43. 



5 B har her en Lakune, men Stamtavlerne i Cap. 213 er efter B udskrcvne i 

 Advers. Huitf., saaat man kan se, at B her har stemmet med A (hvorom mere 

 nedenfor). 



3 Sml. Maurer, Uber die Ausdr. p. 158. 



6* 



