88 



i Onsø i Naar vi stiller disse Kongsfrænders Fordring paa Borge- 

 syssel som personligt Len sammen med Fagrskinnas Beretning om, 

 at Kongeættens Stamfader gav sin Frænde „dette Rige"; naar vi 

 betænker, at Fagrskinna var et. smukt, kostbart Haandskrift, ud- 

 ført for Storfolk, endvidere at det var skrevet af en Vikværing i 

 Tiden mellem c. 1320 og 1350, i det sydøstlige Hjørne af Landet, 

 saa kan man ikke lade være at tro, at disse Ting maa staa i 

 Forbindelse med hinanden. Fagrskinna maa være skrevet paa 

 Huseby i Onsø, hos Hafthorssønnerne i den Tid, da de gjorde For- 

 dringer paa Borgesyssel, og Indskuddet om Gudorms Forlening er 

 optaget med politisk Tendens for at begrunde en Præcedens for 

 Hafthorssønnernes Fordringer. En saadan politisk Historieskrivning 

 er jo ikke ukjendt i Norges Middelalder, eller rettere, alt, hvad 

 man ved om Kongernes Interesse for Kongesagaerne, peger paa en 

 lignende Tendens: det ældste Led i denne Kjæde er den 

 Bog, hvori Kong Sverre „lod skrive" om, at Kong Inge var Skyld 

 i sin Broder Eysteins Død, og det yngste Led bliver da Haand- 

 skriftet „Fagrskinna", hvori det sindrigt paavises, at Hafthorssøn- 

 nernes Arvefordringer har „historisk" Berettigelse. 



III. 



Ogsaa Indskuddene i B kan henføres til en nogenlunde be- 

 stemt Tid og Sted. Det er bekjendt, at det i det norske Rigsar- 

 kiv opdagede Membranbrudstykke har tilhørt Codex B 2 , og dette 

 Haandskrift er efter Skriftens Udseende ikke yngre end Midten 

 af 13de Aarhundrede; ogsaa Indholdet tyder paa denne Tid, thi 

 Knut Haakonssøn kaldes ikke „junkherra Knutr" (som i den tidli- 

 gere Del af Haak. Haak.saga), men Knutr Jarl, og Jarl blev han 



' Munch, Unionsp I 393, II 363, 



2 Se Fortalen til Christiania-Udg. S. XI. 



