216 



Odds Bog. Mod denne Opfatning har jeg søgt at opponere og 

 blev derved forledet til at betvivle selve Slægtskabet; en fornyet 

 Undersøgelse har imidlertid bnigt mig til at maatte erkjende, at 

 Prof Bugges Paavisning af Slægtskabet i alle Dele maa fastholdes, 

 selv der, hvor han selv udtaler sig mere tvivlende; derimod søger 

 jeg at forklare dette Forhold ad den omvendte Vej, nemlig at Olav 

 Tryggvessøns islandske Biograf har laant adskillige Enkeltheder fra 

 den latinske Norgeshistorie. 



Bugges Ord ere: „Ligesom Krøniken begynder med en Over- 

 sigt over Norges Grænser og forskjellige Dele, saaledes indleder 

 Sagaen sin Fortælling om Olav Trygvessøn som Norges Eneher- 

 sker med et Kapitel om Landets Udstrækning og Dele. Begge 

 Skrifter nævne Gautelven som Norges sydligste og Vegestav som 

 den nordligste Grænse; begge nævne som de to Hoveddele Kyst- 

 landet og Oplandene, af hvilke Kystlandet inddeles i 4Hovedland- 

 skaber; begge fremhæve, at Øerne ved Norges Kyst er utallige. 

 Stærkere Vægt lægger jeg paa det, at den geografiske Oversigt i 

 begge Skrifter indledes ved den Bemærkning, at Landet har faaet 

 sit Navn efter en Konge Nor. — 



Jeg tvivler ikke om, at om vi havde havt Odds latinske Text, 

 maatte enhver Indvending herimod have forstummet; selv nu — 

 da vi kun har de norrøne Bearbej deiser — er Overensstemmelsen 

 klar nok. Vi vil stille Stederne overfor hinanden og lade Læseren 

 dømme: 



Breve Chron. p. 1. Odd Cap. 15. 



Norivegia igitur a quodam rage j Sa honungr red fyrst fyrir Noregi 

 qui Nor nuncupatus est, nomen er Norr het (eller: Så var kon- 

 obtinuit. ungr forMim er Nori het, er fyrstr 



bygM Noregi). 



Efter en kort Omtale af Norges Natur leverer Krøniken en 

 (irænsebeskrivelse , der hos Odd gjenfindes lige efter Ordene 

 om Nor: 



eireumsepta quidem ex occasu et 

 aquilone refbuentis oceani, a mr- 



