222 



men, der som før nævnt har været en af denne Krønikes Hoved- 

 kilder. Jeg skal her kun nævne to Steder i den legendariske Ol. 

 s. h. helga og et Sted i et Haandskrift af Heimskringla. Det før- 

 ste Sted er Beretningen om den svenske Kong Olavs Giftermaal: 



Adam II. 37. 01. s. h. h. Gap. 47. 



Olaph rex Svconum Christianis- Olafr enn svænske åtte oe kono 

 simas erat filiamque Sclavorum pa er Astrid het hon var vind- 

 Estred nomine de Obodritis acee- værsc. pceira san var Anundr, er 

 pit uxorem, ex qua genitus est \ adm namne het Iaeob. oe pæirra 

 filius Iacobus et filia Ingrad, quam dotter var lngigiærdr er Olave 

 rex sanctus Gerzlef de Buzzia [ kononge var fæst og larizlæifr 

 duxit in conjugium. honongr fecc sidan i Gar bum austr. 



Det andet Sted fortæller om Kong Olavs Drøm før Slaget paa 

 Stiklestad: 



Schol. 42 til Adam II, 59. 01. s. h. h. Cap. 89. 



Olaph — — in ipso pro- \ Pat er sact ifra Olave Jcononge at 



cinetu fertur in papilione dor- \ litlu adr en barezt være, at hanum 

 miens sompniumvidisse. Camque j pyngdi Ult pat oe pa hæyrdu peir 

 supervenirent hostes, adhuc illo j guyenn af lidt boandanna. Pa gecc 

 quieseente, dux sui exercitus, Phin j Finnr Arnasun til honongsens ok 

 nomine, accedens regem excitavit. j vakte hann oe mælte pakonongrenn. 

 Tune ille suspirans : ! quid fe- Ec sa stiga standa til himna oe 

 cisti? inquit ; videbam me per \ himna npplukazt, oe var ekkowenn 

 scalam, cujus vertex sidera tan- ; a opsfa stiget er pu vakter rnec, 

 geret, ascendisse. Reul iamper- j 

 vener am ad summum illius scalæ, 

 coelumque mihi apertum est in- 

 gredienti, nisi tu me suseitando 

 revocasses. 



Og Sagaen henviser her udtrykkeligt til en skriftlig Kilde ved føl- 

 gende Tillæg, som aabenbart synes oversåt fra Latin: „0e var pat 



auåsyntj sagde sa er ritade saguna af pesse vitr an, at sia hinnhælgi 

 guds åyrtingr haévir adr længi ve rei a pæiri himinrikis gata, er pa 

 var at mn (a hornet <><■ hanum rar pa ambun æflad /i rir sitt ærvede af 

 atmatkom guåi". Kt skriftligt Mellomled mellem Sagaen og Adam, 



