262 



Triangler, hvorved en Kilde til Feil kan opstaa, skjønt den vistnok 

 i alle Tilfælde burde blive forsvindende liden. 



Men Attractionens Bestemmelse mellem et Punct og en saa- 

 dan paaskraa liggende Tiiangel medfører de samme Vanskelig- 

 heder som Bestemmelsen af dets Attraction mod selve Cirkel- 

 fladen og lader sig, naar Afstanden ikke er uendelig stor, eller 

 saa stor, at den kan betragtes som saadan, — alene approxima- 

 tivt bestemmes ved Deling af Triangelen i Trapezier og en Trian- 

 gelspids, og ved at finde Attractionen mellem hvert af disses Tyng- 

 depunkter og det attraherende Punct. Men udført efter denne 

 Fremgangsmaade lader Attractionen mod Triangierne sig bestemme 

 med en hvilkensomhelst Grad af Nøiagtighed, og følgelig ogsaa 

 Punctets Attraction mod hele Cirkelskiven. 



Jeg har nu paa den her beskrevne Maade bestemt Attractio- 

 nen af UPuncter, hvis Afstande fra Axen ere: 200, 400, 500, 600, 

 700, 800, 850, 900, 950, 975 og 1000, naar Cirkelens Radius sættes 

 = 1000, og Attractionen er beregnet særskilt for hvert enkelt af 

 disse Puncter paa følgende Afstande fra Cirkelens Plan: 1, 2, 4, 

 8, 16, 32, 64, 128, 256, 512, 750, 1000, 1500, 2000, 3000, 5000, 

 7000, 10,000, 15,000 og 20,000. 



Ved at multiplicere disse Attractioner med 2 ir X de respec- 

 tive Puncters Afstande fra Axen er Attractionen mellem Cirkel- 

 fladen og 11 med denne parallele Cirkelperipherier paa de anførte 

 Afstande fra Cirkelens Plan bleven bestemt. 



Attractionen mod det Cirkelplan, hvori disse Peripherier ere 

 beliggende, er nu udledet ad constructiv Vei: Paa en Linie, fore- 

 stillende Skivens Radius, ere de 11 Cirkelperipheriers Radier af- 

 satte med deres respective Længder fra Centret, og Ordinater 

 herfra opreiste, hvis Længder modsvare Attractionen af hver enkelt 

 af disse Peripherier paa den samme Afstand fra Skivens Plan, 

 hvorefter en Kurve er trukken, som forener Endepuncterne af alle 

 disse Ordinater. Ved at beregne efter den Simpsonske Regel Are- 

 alet af den Figur, som indesluttes af Kurven og den horizontale 

 Linie, forestillende Radier, faaes Attractionen mellem to ligestore 

 Cirkelflader paa den givne Afstand. Denne Operation er foretagen 



