286 



Kritik af Polybs og Livius's anførte Steder og dens Resultat er 

 bifaldt af Madvig 1, 1. i en Efterskrift p. 22: „Th. Mommsen har 

 fremsat en meget skarpsindig og sandsynlig Mening om, at hos 

 Polyb XXVII, 5 og hos Livius 42, 46 og 63 Theben er nævntfor 

 Thisbæ ved en Af skr i v er fe il hos den første, der er gaaet over 

 til Livius". 



Den angjeldende Marmorindskrift, som er fra Aaret 170 f. 

 Chr. (Aarets ene Consul, som førte Krigen i Makedonien, A. Hosti- 

 lius Mancinus, omtales i Lin. 42—43) bestaar af 60, ei altid heelt 

 udførte Linier, og er bevaret i sin Fuldstændighed uden betyde- 

 ligere Lacuner; enkelte Bogstaver ere bortfaldne i Slutningen af 

 de forresten ei altid ligé lange Linier, saaat derfor Antallet af de 

 der bortfaldne Bogstaver oftere er usikkert, enkelte ere ogsaa 

 bortfaldne inde i Linierne, hvor Antallet vistnok lettere kan be- 

 stemmes, men hos P. Foucart neppe altid nøiagtigt er angivet. 

 Bogstaverne ere snart større og mere aabne, snart mindre og tættere. 1 



blive udførligere nedenfor. Naar Mommsen 1. 1. p. 291 vil, at Coroneas Indta- 

 gelse skal have gaaet forud for Thisbæ's („exercitus Chalcide expositus pri- 

 mum, ut par est, Haliartum ductus est, qua expugnata cum Coronæos interim 

 consul P. Licinius, ex Thessalia veniens, aggressus esset (Liv. 42, 67, 12, c. 43, 

 4), nihil supererat, nisi expeditio adversus Thisbæos"), da staar dette i aaben- 

 bar Strid med Begivenhedernes Gang i Livius's Fremstilling, som Mommsen her 

 følger som eneste Kilde, og med selve Resultatet af Mommsens egen historiske 

 Kritik: at ogsaa Liv. 42, 63, 12 har sat (Pseudo-)Thebas for Thisbæ. Denne 

 besynderlige Incurie hos Mommsen (p. 298 Adn. 1 infra hedder det dog, at de ind- 

 toges: „fere eodcm tempore") er udentvivl, som nedenfor nærmere skal paavises, 

 motiveret ved, at Livius 45, 4, 11 (priore anno) lader Coronecrnes Sag i Senatet 

 være afgjort henved 1 Aar før Thisbæ's, skjønt denne By, netop efter Mommsen 

 selv, maa være tidligere indtaget. 

 1 Jeg har senere, efterat jeg med Benyttelse af Dr. Luders's Revision af Texten 

 ult harde afisluttet den kritiske Behandling og Fortolkningen af denne Marmor- 

 indskrift, ved Cand. mag. L. B. Stenerscns ufortrødne Tjenstvillighed og Vel- 

 villie, gjenncm en af hans pbilologiske Bekjendte i Athen været sau heldig at 

 faae et nyt fuldstændigt Papiraftryk af selve Indskriften fra Stenen, hvorom jeg 

 nedenfor i en Etterskrift skul give en nærmere summenhængende Meddelelse. Den 

 svigter desværre tildels paa enkelte kritisk omtvistede Steder, navnlig ogsaa 

 (dog ei ganske) paa det vigtige Sted Lin. 50 — 51. 



